Справа № 347/1109/26
Провадження № 2/347/895/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої судді Драч Д.С.,
за участі секретаря   Атаманюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту,

В С Т А Н О В И В :

07.05.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.08.2020 р. між ТОВ «КФ.ЮА», ідентифікаційний код юридичної особи: 41940643 та ОСОБА_1 РНОКПП(ІПН): НОМЕР_1 укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200823831.
Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на вебсайті www.kf.com.ua (сторінка онлайн сервісу кредитування https://kf.ua), підписана електронним цифровим підписом ТОВ «КФ.ЮА» та акцептована ОСОБА_1 , 27.08.2020 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заяви-формуляра про акцептування оферти №000200823831 від 27.08.2020 р. про прийняття пропозиції ТОВ «КФ.ЮА» укласти Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах.
Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом надання документів, що посвідчують особу, заповнення договору на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки НОМЕР_2 , на котру в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 2168.00 (двi тисячi сто шiстдесят вiсiм гривень, нуль копiйок), що обслуговується в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
На умовах Договору позики (п.5.) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики №000200823831 у розмірі 2168.00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення (п.5) не пізніше 25.09.2020 р., процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1.80% (п.5.), та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення (користування коштами поза межами строку на який надано кредит) (п.5).
Кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики.
В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання: всього здійснив оплат (погашались нараховані відсотки і незначна сума основного (тіла) кредиту) на загальну суму 300,00 грн., сума останнього платежу – 100,00 грн., дата останнього платежу – 15.11.2020 р., та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Договором позики.
26.02.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», ідентифікаційний код юридичної особи: 42655697 (надалі – Новий Кредитор) уклали Договір факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021р. (ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» була правонаступником грошової вимоги за Договором позики, згідно Договору факторингу №20200616-К від 16.06.2020 р., укладеного з ТОВ «КФ.ЮА»).
Згідно Договору факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА», включно і до ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 99.
У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 06.05.2026 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 8 736,78 грн. (вісім тисяч сімсот тридцять шість гривень 78 копійок), а саме: залишок заборгованості за тілом – 2168,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування – 1133,20 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 27.02.2021 р. по 27.05.2021 р.) – 4878,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.; інфляційне збільшення – 557,58 грн. (нараховано Новим кредитором за період 26.09.2020 р. по 23.02.2022 р.).
Ухвалою судді від 11.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
В судове засідання представник позивача не прибув. У матеріалах справи міститься заява, в якій представник виклав прохання розглядати справу без участі представника позивача, який також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв, що перешкоджають розгляду справи від нього не надходило, відзив він не подавав.
При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Судом встановлено, що 27.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ОСОБА_1  було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200823831.
Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором f674102g.
Основними умовами договору є:
У відповідності до п. 3.1. Товариство на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі.
На підставі п. 5 загальний розмір кредиту 2168.00 двi тисячi сто шiстдесят вiсiм гривень, нуль копiйок (з них двi тисячi сто шiстдесят вiсiм гривень, нуль копiйок безготівковим шляхом). Дати видачі кредиту 27.08.2020. Строк дії договору з 27.08.2020 по 25.09.2020. Мета: споживчі цілі. Процентна ставка в день: 1.80. Процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору: 2.50.
Відповідно до п.5.3. реальна річна процентна ставка від 658,73% до 894.00%. Загальна (орієнтована) вартість кредиту 3338,60 грн. Тип процентної ставки фіксована.
26.02.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», ідентифікаційний код юридичної особи: 42655697 укладено Договір факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021 року (ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» була правонаступником грошової вимоги за Договором позики, згідно Договору факторингу №20200616-К від 16.06.2020 р., укладеного з ТОВ «КФ.ЮА»).
Згідно Договору факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 , порядковий номер згідно реєстру боржників 99.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №20210226-К/2 від 26.02.2021 року до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 000200823831 від 27.08.2020 на загальну суму заборгованості 3301,20 грн., яка складається з заборгованості по тілу 2168,00 грн., заборгованості по відсоткам 1133,20 грн.
На підставі наданого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200823831 від 27.08.2020 вбачається, що станом на 06.05.2026 року загальна заборгованість становить 8 736,78 грн., що складається з: залишок заборгованості за тілом – 2168,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування – 1133,20 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 27.02.2021 р. по 27.05.2021 р.) – 4878,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.; інфляційне збільшення – 557,58 грн. (нараховано Новим кредитором за період 26.09.2020 р. по 23.02.2022 р.). Сума здійснених оплат 300,00 грн., сума останнього платежу – 100,00 грн., дата останнього платежу – 15.11.2020 р.,
Отже, кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов Договору позики.
В свою чергу, відповідач зі свого боку належним чином не виконав свої зобов`язання та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Відповідно до витребуваних судом письмових доказів – Банк АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду інформацію:
На ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
За період з 27.08.2020 по 01.09.2020 на платіжну картку № НОМЕР_3 було здійснено зарахування коштів у сумі 1900,00 грн.
02.07.2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (в порядку ст.ст. 43, 49, п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України) посилаючись на те, що позивач та його представник, у справі №347/1109/26, після отримання виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 24.06.2026 р. на підтверджену суму зарахування кредиту 27.08.2020 в розмірі 1900,00 грн., після подачі позовної заяви від 06.05.2026 р., керуючись правами наданими ст.ст. ст.ст. 43, 49, п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України, до розгляду справи по суті, уточнюють позовні вимоги, та викладають такі в наступній редакції: 27.08.2020 р. між ТОВ «КФ.ЮА», ідентифікаційний код юридичної особи: 41940643 та ОСОБА_1 РНОКПП(ІПН): НОМЕР_1 , укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 000200823831.
В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов`язання: всього здійснив оплат (погашались нараховані відсотки і незначна сума основного (тіла) кредиту) на загальну суму 300,00 грн., сума останнього платежу – 100,00 грн., дата останнього платежу – 15.11.2020 р., та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Договором позики.
У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 06.05.2026 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 7656,78 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 78 копійок), що складається з: залишок заборгованості за тілом – 1900,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування – 993,12 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 27.02.2021 р. по 27.05.2021 р.) – 4275,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.; інфляційне збільшення – 488,66 грн. (нараховано Новим кредитором за період 26.09.2020 р. по 23.02.2022 р.), що підтверджується наданим ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200823831.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200823831 від 27.08.2020 р. в розмірі 7656,78 гривень та судові витрати, які складаються з судового збору 2662,40 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Відповідно до рахунку №1 від 04.05.2026 року надання послуг за Договором №207030099 від 04.05.2026 року - розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 7000 грн. 
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи, надаючи правову оцінку характеру відносин, судом вбачається, що спір між сторонами виник з приводу порушення договірних зобов`язань та простроченої заборгованості. Таким чином, за своїм внутрішнім переконанням суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню з огляду на нижче наведене.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань.
Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було.
За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України).
В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Згідно з ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання фінансового кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно ч. 1ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції(оферти)у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 вказаного закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20, а саме суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд робить висновок про належне укладення договору про надання позики №000200823831 про отримання відповідачем ОСОБА_1 кредиту у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА». Договір позики є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредиторам здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, ОСОБА_1 надані не були. До правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій позичальник теж не звертався.
Тобто будь-яких засобів доказування на обґрунтування своїх заперечень проти позову, в тому числі і щодо відсутності зобов`язань, відповідач не надав, судом не було здобуто, а матеріали справи їх не містять.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги Факторові і в ньому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає того обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Ч. 1ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.
З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання, не повернув кредитні кошти у строк, встановлений договором, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту – 1900,00 грн., проценти – 993,12 грн., прострочені проценти за користування поза межами строку дії договору – 4275,00 грн., нараховані за період з 27.02.2021 р. по 27.05.2021 р., інфляційне збільшення – 488,66 грн.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З платіжної інструкції №2948 від 05.05.2026 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК» «АРТЕМІДА-Ф» сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (а.с.31), у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснював Адвокат Бачинський Остап Михайлович на підставі договору про надання правової допомоги №207030099 від 04.05.2026 року.
Відповідно до рахунку №1 від 04.05.2026 року надання послуг за Договором №207030099 від 04.05.2026 року - розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 7000 грн. 
Отже з відповідача на користь ТОВ «ФК» «АРТЕМІДА-Ф» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі  7000 грн.
На підставі ст. ст. 202, 204, 207, 213, 247, 251, 252, 509, 512, 514, 525, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 631, 634, 637, 638, 639, 641, 642, 1048, 1054, 1056-1, 1082 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», 12,81,78, ЦПК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (реквізити Позивача: IBAN НОМЕР_5 у ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК»; Код ЄДРПОУ банку: 35960913; Код МФО банку: 380634), заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200823831 від 27.08.2020 року в сумі 7656 (сім тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 78 копійок, судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя   Д.С. Драч