Справа № 209/8451/25
Провадження № 2/191/259/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

07 липня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чорної О.В.,
за участі секретаря судового засідання Силкіної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :
27.01.2026 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника позивача АО «Апологет» Усенка М.І. до ОСОБА_1 , яким позивач просив стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 659483 від 09.03.2023 року в сумі 29296,78 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.03.2023 року між ОСОБА_1 (відповідач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Первісний кредитор) був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №659483 (Договір), відповідно до умов якого відповідачці було надано грошову кошти у розмірі 3900 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором.
Позивач стверджує, що Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в розмірі, визначеному кредитним договором; зазначає, що відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору. 
Посилається на п. 9.2. кредитного договору згідно якого він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Також зазначає у позові, що відповідно до положень кредитного договору укладення цього Договору здійснюється шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. (п. 9.6 кредитного договору).
Згідно п. 2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Згідно п. 3.1. договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”. 
Також зазначає, що 01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №01022024 від 01.02.2024 року. 
Згідно Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №659483 від 09.03.2023 року.
Згідно розрахунків позивача станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 29296,78 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 3899,98 грн.; заборгованість за процентами – 25396,80 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2026 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 06.02.2026 року задоволене клопотання позивача про витребування доказів, витребувано від АТ «Райффайзен Банк» інформацію про належність банківської картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; про успішність транзакції, здійсненої 09.03.2023 в розмірі 3900,00 грн. на банківську картку НОМЕР_1 , а також інформацію про зарахування грошових коштів за цією транзакцією на відповідний рахунок. 
13.03.2026 на виконання ухвали суду надійшла відповідь від банку про надання інформації у вигляді виписки по рахунку НОМЕР_2 , банківська картка № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за 09.03.2023 року.
17.03.2026 на виконання ухвали суду надійшла відповідь від банку про надання інформації у вигляді виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_3 (банківська картка № НОМЕР_4 хх-хххх-6588), яка належить ОСОБА_1 за період з 09.03.2023 по 10.03.2023 року.
Судове засідання призначене на 15.04.2026 року о 15 год. 00 хв.
В ніч з 01 на 02 квітня 2026 року, в результаті влучання ворожого дрону, пошкоджено будівлю Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у зв`язку з цим, з 02 квітня поточного року, прийом громадян, реєстрація кореспонденції, розгляд справ судом призупинено.
06.07.2026 відновлено роботу суду, судове засідання призначене на 07.07.2026, о 09.00 годині.
В судові засідання, призначені на 13.03.2026 та на 07.07.2026 року, сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 
Представник позивача ОСОБА_2 в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавала.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Розглянувши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 09.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №659483, який укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачкою ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором К22, є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Суд встановив, що згідно з п. 1.2. договору Товариство зобов`язується на умовах договору надати споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 3900,00 грн., кредит надається строком на 420 днів; періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. 
Договором передбачена знижена процентна ставка – 1,54 % в день від суми кредиту та застосовується якщо споживач до 08.04.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. (п. 1.5.2. Договору) Стандартна процентна ставка – 2,2 % в день від суми кредиту застосовується у межах строку надання кредиту (п. 1.5.1. Договору).
Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 34788,00 грн. (п. 1.8. Договору).
Згідно п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2.2. договору сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору.
Додатком № 1 до договору визначається графік платежів, їх розмір та загальна вартість кредиту у розмірі 34788,00 грн. 
Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК», останнє повідомило ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про успішність наступної операції: 09.03.2023 на суму 3900 гривень, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Як вбачається з відповіді банку за ухвалу суду, згідно наданої виписки по рахунку НОМЕР_2 , банківська картка № НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_1 , 09.03.2023 на її банківський рахунок дійсно надійшло 3900,00 грн. (а. с. 88,89). 
Отже, судом встановлено, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за Договором №659483 та надало відповідачці кредит у розмірі 3900,00 грн.
Судом також встановлено, що 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №01022024, відповідно до п.1.1 на умовах, встановлених цим договором, Фактор (ТОВ ФК «Кредит-Капітал») набуває права вимоги від Клієнта (ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. Клієнт відступає (передає) Факторові права вимоги до боржників. Розділом 6 цього договору визначається порядок відступлення портфелю заборгованості новому кредитору. Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 01.02.2024 року до договору факторингу №01022024, переданий новому кредитору (позивачу), згідно витягу з цього Реєстру боржників в ньому міститься інформація щодо відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 659483 від 09.03.2023, загальна сума заборгованості – 29296,78 грн. 
З платіжної інструкції №74875 від 01.02.2024 вбачається, що ТОВ ФК «Кредит-Капітал» здійснив оплату ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року, сума платежу – 2262377,25 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги.
Дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, відповідачка отримала 39000,00 грн. кредитних коштів, строк їх використання закінчився і позивач має всі правові підстави вимагати їх повернення. 
Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 25396,80 гривень, який позивач обґрунтовує умовами договору та наданим розрахунком заборгованості, суд дійшов наступного.
Пунктом 6 статті 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
За правилами ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відповідно до частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
За змістом положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.
Частинами 5 та 7 статті 18 Закону передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим, а первісний кредитор, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Так, з аналізу умов кредитного договору, укладеного між сторонами, вбачається, що розмір нарахованих відсотків за користування кредитом у шість разів перевищує розмір самого кредиту. 
Суд вважає, що нарахування такого високого розміру процентів порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідачка як споживач, тим самим порушує її права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідачки та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.
З огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09.04.1985 №39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного суду при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачем грошового зобов`язання.
Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо стягнення процентів, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідачки та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити суму відсотків до розміру тіла кредита – 3899,98 грн., який на переконання суду, буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин.
Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 7799,96 гривень, з яких – 3899,98 грн. – заборгованість за кредитом (тілом кредиту), а 3899,98 грн. – заборгованість за відсотками. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено в ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 29296,78 грн., з яких задоволено вимоги в сумі 7799,96 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 644,35 грн.
Стосовно розміру витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд дійшов наступного. 
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з Акту №363 від 08.10.2025, адвокат Усенко М.І. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 8000,00 грн., при цьому строк оплати за надані послуги складає 1 рік з моменту підписання цього Акту. До акту наданий Детальний опис наданих послуг, який включає в себе усну консультацію, ознайомлення з матеріалами справи. Погодження правової позиції, складення позовної заяви та подання позову від імені клієнта з зазначенням часу, який зайняли ці дії (усього – 6год. 30 хв.), однак без вартості складових кожної такої послуги. 
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав.
За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 3000,00 грн.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за кредитним договором № 659483 від 09.03.2023 року в сумі 7799 (сім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 96 коп., яка складається із заборгованість за тілом кредиту – 3899,98 грн.; заборгованість за процентами – 3899,98 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 35 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 (три тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування та місцезнаходження сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп.28, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 07.07.2026.
Суддя	  	О.  В.  Чорна