Справа № 346/4666/20 
Провадження № 22-ц/4808/21/26 
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,
суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря   Кузнєцова В.В.,
з участю  представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом  ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Мандарин», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Коломийська міська рада Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом проведення перебудови об`єкта будівництва у відповідності до встановлених державних будівельних норм, за апеляційною скаргою представника Обслуговуючого кооперативу «Мандарин» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року під головуванням судді Калинюка О.П. у м. Коломия,
в с т а н о в и в:
В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОК «Мандарин» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом проведення перебудови об`єкта будівництва у відповідності до встановлених державних будівельних норм.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: 2610600000:18:001:0094, площею 0,0033 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На початку 2019 року представниками обслуговуючого кооперативу «Мандарин» розпочато будівництво магазину за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, фактично стороною відповідача здійснюється забудова трьох земельних ділянок з такими кадастровими номерами: площею 0,0031 га. і площею 0,0171 га., які знаходяться за вищевказаною вказаною адресою та площею 0,004 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому за уповноваженими особами ОК «Мандарин» не зареєстроване ні право власності, ні будь-які інші речові права на жодну із вказаних ділянок.
Позивач вказує, що при здійсненні цього будівництва ОК «Мандарин» порушено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція магазину по АДРЕСА_2 », адже згідно із вказаними умовами та обмеженням відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни приміщення повинна становити не менше, ніж 1 м. При цьому має бути також забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами Державних будівельних норм (далі – ДБН) В1.1-25.2009.
Однак, ОК «Мандарин» вказаних обмежень не дотримано, оскільки відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни побудованого приміщення до межі вказаної суміжної земельної ділянки позивача складають лише 0,53 м. та 0,67 м. Крім того, ОК «Мандарин» не забезпечено виконання вище вказаних інженерно-технічних заходів, не узгоджено з позивачем будь-якого проекту щодо водовідведення на дотримання зазначених ДБН.
Крім того, відповідач не забезпечив виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію вищевказаної земельної ділянки позивача та не узгоджував будь-який проект щодо водовідведення згідно з вимогами ДБН В1.1-25.2009.
Позивач вважає, що зазначений об`єкт будівництва створює йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою. 
Просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача провести перебудову вказаного об`єкта будівництва «Реконструкція магазину по АДРЕСА_2 » у відповідності до встановлених ДБН.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08 липня 2021 року залучено до участі в справі ОСОБА_2 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року задоволено позов  ОСОБА_1 .
Зобов`язано уповноважених осіб обслуговуючого кооперативу «Мандарин» усунути перешкоди у володінні та користуванні ОСОБА_1 , земельною ділянкою площею 0, 0033 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення демонтажу будівельних конструкцій зовнішньої стіни магазину, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка (стіна) розташована на відстані 0,53 м. від межі цієї земельної ділянки. 
У апеляційній скарзі представник ОК «Мандарин»посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Мотивувальна частина судового рішення базується виключно на висновках експертизи.
Апелянт зазначає, що в суді першої інстанції було висловлені ряд зауважень щодо висновків будівельно-технічної експертизи.
Вказує, що в судовому засіданні були допитані судові експерти, які належним чином не обґрунтували надані ними висновки. 
Щодо необхідності дотримання відстані до сусідньої земельної ділянки не менше метра експерт пояснив, що це «технічна помилка», але не навів коректної норми ДБН.
Щодо ненадання технічного розрахунку, що атмосферні опади нібито падали на територію позивача, то експерт пояснив, що тоді падав дощ і вона це бачила. Проте, експертом не наведено жодних логічних і належних підтверджень цьому та не зазначено чи дощова вода потрапляла у водостічну трубу. 
Твердження експерта що спірна будівля відноситься до нового будівництва, а не реконструкції, то зі схеми, яка зображена у висновку експерта, вбачається часткове співпадіння між попередньою та реконструйованою будівлею.
Щодо невідповідності цільового призначення земельної ділянки під будівлею, то експерт не навів аргументів дійсного цільового призначення земельної ділянки. 
Апелянт вважає, що висновки експерта не відповідають обставинам справи, а також законодавству, а тому просив призначити повторну комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.
Суд першої інстанції не дав оцінки доводам відповідача та не врахував, що позивач не надав підтвердження про порушення його прав та не довів у чому полягають такі порушення.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Представник Обслуговуючого кооперативу «Мандарин» Атаманюк В.М., апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.
ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Треті особи в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи. 
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їхньої відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача є такими, що порушують право позивача як власника сусідньої земельної ділянки на безперешкодне володіння та користування нею.
Порушення відповідачем будівельних норм при здійсненні реконструкції приміщення вказаного магазину є доведеним за наслідками судового розгляду, а тому зобов`язання відповідача усунути результати такого порушення шляхом демонтажу частини спірного приміщення, яке розташоване на відстані, меншій за нормативну, є належним і пропорційним способом захисту прав позивача.
Суд також вказав, що такий спосіб захисту як демонтаж частини спірної будівлі, хоча і є втручанням у майнові права відповідача, однак, є виправданим і співмірним, оскільки представники відповідача свідомо допустили порушення вимог чинного законодавства і не вжили заходів для усунення порушення добровільно, в тому числі під час розгляду справи в суді.
Однак, з такими висновками колегія суддів апеляційного суду не погоджується, ураховуючи таке.
Встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії «ЯЕ» № 843292, виданого 12.12.2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцком П.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4821, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: 2610600000:18:001:0094, площею 0, 0033 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1, а. с. 7).
У відповідності до витягу з наказу відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради Івано-Франківської області (далі – відділ архітектури та містобудування) магазину (реконструйованому магазину), який належить ОСОБА_2 і розміщений на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером 2610600000:18:001:0053, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на орендованій ОСОБА_2 земельній ділянці з кадастровим номером: 2610600000:18:001:0182, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 (том. 1, а. с. 157).
Згідно містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом відділу архітектури та містобудування № 76/2018 від 07.11.2018 року, з урахуванням змін, внесених наказом вказаного відділу № 117/2019 від 31.10.2019 року, об?єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , слід розмістити по лінії забудови сформованої вулиці. Допустимі відстані визначити проектом згідно з такими вимогами містобудівних, санітарних та норм пожежної безпеки: п.6.1.20; п.б.1.21; п.6.1.40; п.б.1.41; табл. 15; п.6.1.33; п.6.1.40; п.6.1.41; п.15.2.1; п.15.2.2 табл.15.2; п.15.3.1; забезпечити можливість проїзду пожежних машин до будинків згідно з вимогами п. 15.3 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»; Червоні лінії - відсутні. Згідно з даними Генерального плану вказаного міста дана вулиця є пішохідною; відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.; відстань до тимчасових споруд - 10.0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В. 1.1-25-2009 (том. 1, а. с. 8-15).
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.10.2021 у справі призначено судові земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи.
На виконання указаної ухвали судовим експертом Третяком М.А. надано висновок експерта № 219/21-29 від 12.12.2023 року, складений за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи. Висновком експерта встановлено, що визначене цільове призначення земельної ділянки за кадастровим номером 2610600000:18:001:0053, площею 0,0171 га, не відповідає вимогам Українського класифікатора форм власності на землю, затвердженого листом Держкомзему України від 24.04.1998 р. № 14-1-7/1205 (не визначений вид цільового призначення);
- визначене цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2610600000:18:001:0182 площею 0,0031 га порушує вимоги Класифікатора видів цільового призначення земель, який затверджений наказом Держкомзему України № 548 від 23.07.2010 року (том 2, а. с.165-170).
Допитаний судом першої інстанції судовий експерт ОСОБА_4 ствердив обґрунтованість висновку № 219/21-29 від 12.12.2023 року, складеного ним за результатами проведення вказаної експертизи.
Крім того, на виконання вказаної ухвали судовим експертом Созонтовою Катериною Сергіївною надано висновок експерта № 218/21-29 від 07.06.2024 року, складений за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. Відповідно до цього висновку:
-проектно-кошторисна документація на реконструкцію приміщення магазину, який знаходиться за адресою: в АДРЕСА_2 , відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;
-при обстеженні приміщення вказаного магазину встановлено порушення вимог п.15.3 ДБН Б.22-12:2019 «Планування та забудова територій»... Відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючий конструкції стіни будинку слід приймати не менш ніж 1,0 м. Однак, відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку становить 0 ,53 м - 0,67 м.; - другий еваковихід з 2-го поверху по зовнішніх металевих сходах не влаштований; - не відповідає вимогам п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 в частині застосування необхідних інженерно - технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок; - геометричні розміри вказаного реконструйованого приміщення магазину не відповідають геометричним розмірам об?єкту, що наведені в проектно-кошторисній документації, тобто змінені об?ємно-планувальні рішення; -будівельні роботи по приміщенні магазину відносяться до нового будівництва; - усунення перешкод у володінні та користуванні сусідньою земельною ділянкою (тобто вказаною вище ділянкою позивача) можливо шляхом проведення демонтажу будівельних конструкцій зовнішньої стіни вищевказаного приміщення магазину, які розташовані на відстані 0,53 м від межі із земельною ділянкою за кадастровим номером: 2610600000:18:001:0094, площею 0,0033 га.; - демонтаж будівельних конструкцій в цьому випадку вплине на конструктивну схему та на несучу спроможність будинку; - демонтаж передбачає втручання в несучі конструкції будинку, що потребує розробки та погодження проектної документації (том 2, а. с. 171-183).
Судовий експерт ОСОБА_5 в суді також ствердила обґрунтованість наданого нею висновку від 07.06.2024 і вказала, що вимоги п.6.1.41 даних ДБН щодо сельбищних територій також стосуються житлової та громадської забудови. Крім того, ця експерт зауважила, що нею невірно вказано у наведеному висновку № 218/21-29 від 07.06.2024 р. пункт «ДБН Б.2.2-12:19 «Планування та забудова територій». Тому п. 2 вказаного висновку після виправлення помилки повинен мати наступний виклад: «При обстеженні магазину за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено - порушення вимог п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» … Відстань до межі суміжної земельної ділянки найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менш ніж 1,0 м. Згідно з планом топографо-геодезичної зйомки відстань до межі земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку становить 0, 53 м. 0, 65 м.; - другий еваковихід з 2-го поверху по зовнішніх металевих сходах не влаштований; - не відповідає вимогам п. 6.1.41 вказаних ДБН в частині застосування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок».
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 у заяві зазначав, що Обслуговуючий кооператив «Мандарин» здійснив будівництво магазину з істотним порушенням будівельних норм і правил, правил протипожежної безпеки, освітлення та інсоляції. Будівля знаходиться на межі належної йому сусідньої земельної ділянки, чинить перешкоди позивачу внаслідок щільної забудови всього периметру земельної ділянки, виходу за її межі, побудована без дотримання передбачених будівельними нормами і правилами пожежної безпеки відстанями, що вказує на протиправність такого будівництва. В цілому відповідачем порушено його право на вільне користування належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,0033га, як сусіднього землекористувача.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до пунктів «г», «е» частини першої статті 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України).
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 ЦК України). Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України.
У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 (провадження № К/9901/5732/19) та від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а (провадження № К/9901/18858/18) зроблено висновки про те, що «…правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. 
За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва».
Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проєкту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.
Під час вирішення питання про те, чи є відхилення від проєкту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц (провадження № 14-341цс18), а також у постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21).
З метою з`ясування таких обставин у цій справі за клопотанням представника Обслуговуючого кооперативу «Мандарин», яке підтримав представник позивача ухвалою апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року призначено повторну комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.
На виконання вказаної ухвали судовим експертом Юзвенко Р.В. надано висновок експерта № 20 від 17.03.2026 за результатами проведення повторної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизив якому зазначено таке: 
1. Розроблена проектно-кошторисна документація на «Реконструкція магазину по АДРЕСА_2 (коригування)» відповідає нормативно-правовим актам у галузі будівництва.
2. При обстеженні реконструйованої будівлі магазину, яка знаходиться в АДРЕСА_2 в порівнянні з робочим проектом на реконструкцію, експертом встановлено, що всі будівельні роботи, які були передбачені робочим проектом на реконструкцію магазину виконані, окрім влаштування II евакуаційного виходу, які передбачено виконати з зовнішніх відкритих металевих сходів.
Відповідно до п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.
Слід зауважити , що даний пункт 6.1.41 ДБН Б.2.2-12: 2019 «Планування та забудова територій» застосовується для розділу 6.1.30 даного ДБН як «Садибна забудова».
В Публічній карті України (kadastrova-karta.com/dilyanka), надані відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 2610600000:18:001:0053 та 26101600000:18:001:0182 за цільовим призначенням - для комерційного призначення з категоріями земель- землі житлової та громадської забудови, на якій знаходиться реконструйована будівля магазину ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 .
Відповідно до розділу 6.2. «Зона громадської забудови» передбачає:
п.6.2.1 Зона громадської забудови призначена для концентрованого розташування закладів і підприємств обслуговування населення населеного пункту та населення, що мешкає за його межами.
п.6.2.4 Територія багатофункціональних громадських центрів у населених пунктах залежить , окрім їх величини і місця в структурі адміністративно - територіального устрою та системи розселення, від особливостей функціонально-планувальної структури населених пунктів , історичних та природно - ландшафтних чинників.
У середніх і великих містах, сельбищна територія яких поділяється на житлові або планувальні райони, функції громадського центру можуть поєднуватись з функціями громадського центру одного із житлових або планувальних районів. 
Склад функціональних елементів, їх кількісні показники встановлюються у містобудівній документації регіонального та місцевого рівнів.
п.6.2.7 Розвиток загальноміських центрів може здійснюватися шляхом реконструкції і технічного переоснащення громадських будинків, перепрофілювання існуючих об`єктів, будівництва нових об`єктів; суміщення об`єктів різного типу, розміщення об`єктів повсякденного та періодичного обслуговування у вбудовано- прибудованих приміщеннях, в тому числі у перших поверхах житлових будинків.
3. На виготовленому «Ситуаційному плані взаємного розташування земельних ділянок в АДРЕСА_2 показане фактичне розташування реконструйованої будівлі магазину ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в точках 1-14 умовних позначень ситуаційного плану відповідно до меж земельних ділянок гр. ОСОБА_2 кадастровий номер 2610600000:18:001:0053 площею 0,0171 га власником, якої є ОСОБА_2 та кадастровий номер земельної ділянки 2610600000:18:001:0182, площею 0,0031 га за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, власником якої є Коломийська міська рада, що була передана в оренду ОСОБА_2 .
4. Станом на день проведення експертизи, експертом та інженером - геодезистом були виконані обміри по зовнішнім обмірам реконструйованої будівлі магазину, яка знаходиться в АДРЕСА_2 і встановлені геометричні розміри будівлі, з урахуванням зовнішнього оздоблення стін (табл.№5) .
Геометричні розміри вищевказаної будівлі реконструйованого магазину в АДРЕСА_2 не відповідають геометричним розмірам, що зазначені в робочому проекті, так, як в проектну документацію вносились зміни із врахуванням вимог замовника, а саме: зменшення площі забудови за неможливості проведення реконструкції магазину по АДРЕСА_3 (табл. АДРЕСА_4 та умовні позначення ситуаційного плану ділянок поз. II, III).
5. Вид будівництва, що фактично виконаний на об`єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до виду будівництва - реконструкція.
6, Приведення реконструйованої двоповерхової будівлі магазину з підвальними приміщеннями, яка розташована в АДРЕСА_5 у відповідність до ДБН, санітарних норм і правил, протипожежних норм для користування сусідньої земельної ділянки гр. ОСОБА_1 за кадастровим номером 2610600000:18:001:0094, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку по АДРЕСА_1 , для перебудови, можливо після виконання відповідної проектної та дозвільної документації у відповідності до ДБН А.2.2-3:2014 та нормативних актів у сфері містобудування, організації та кваліфікованими робітниками, що мають право проводити діяльність в сферах проектування та будівництва, з ретельним дотриманням будівельних технологій та техніки безпеки до суміжних земельних ділянок та будівель.
В засіданні апеляційного суду режимі відеоконференції допитана судовий експерт ОСОБА_6 , яка підтримала цей висновок у повному обсязі, зазначивши, що будівництво магазину відповідачем є реконструкцією і проведене з певними порушеннями будівельних норм і правил, зокрема не дотримано відстані 1 м. від будівлі до межі земельної ділянки позивача. Крім того зауважила, що з урахуванням щільності забудови у місці знаходження магазину та внесенням на вимогу замовника змін у проектну документацію в сторону зменшення площі забудови за неможливості проведення реконструкції магазину по АДРЕСА_3 , такі порушення на її думку не є значними.
Законність реконструкції (перебудови) належного відповідачу об`єкта будівництва має бути оцінена на предмет пропорційності такого втручання, тому позивач зобов`язаний довести факт порушення його прав, як власника суміжної земельної ділянки, та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб.
Відповідно до висновків експертів, які містяться у матеріалах справи, відстань між стіною будівлі відповідача та земельною ділянкою позивача становить менше 1 м., що не заперечувалося відповідачем.
Проте згідно з пунктом 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Аналогічні вимоги викладені у пункті 6.1.41 ДБН Б.2.2.12:2019 «Планування та забудова території».
Таким чином, судом першої інстанцій установлено порушення відповідачем при будівництві спірної будівлі норм ДБН щодо збереження відстані від стіни будівлі до межі земельної ділянки позивача.
Водночас, суд апеляційної інстанції не встановив, що таке розташування будівлі перешкоджає ОСОБА_1 користуватися земельною ділянкою та використовувати земельну ділянку іншим способом за цільовим призначенням.
Згідно даних, що містяться у матеріалах справи вбачається, що реконструкція магазину проведена відповідачем в межах наданих учасникам будівництва земельних ділянок, без порушення їх цільового призначення, на підставі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва і відповідно до декларації про готовність об`єкта спірна будівля введена в експлуатацію 30.07.2020. 
Оцінюючи позовні вимоги на предмет пропорційності втручання у мирне володіння майном відповідача, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно висновку експерта ОСОБА_5 № 218/21-29 від 07.06.2024 року, складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, усунення перешкод у володінні та користуванні сусідньою земельною ділянкою (тобто вказаною вище ділянкою позивача) можливо шляхом проведення демонтажу будівельних конструкцій зовнішньої стіни вищевказаного приміщення магазину, які розташовані на відстані 0,53 м від межі із земельною ділянкою за кадастровим номером: 2610600000:18:001:0094, площею 0,0033 га. Також у висновку вказано, що демонтаж будівельних конструкцій в цьому випадку вплине на конструктивну схему та на несучу спроможність будинку і у випадку такого демонтажу передбачається втручання в несучі конструкції будинку, що потребує розробки та погодження проектної документації. 
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що втручання у право мирного володінням магазином для відповідача не буде пропорційним втручанням з боку позивача, оскільки законодавство України та міжнародне право суворо захищають право власності. Втручання однієї особи у мирне володіння майном іншої є правопорушенням, яке залежно від характеру дій та наслідків тягне за собою юридичну відповідальність. 
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Таке втручання є порушенням принципу пропорційності (справедливого балансу) між приватними або суспільними інтересами та інтересами конкретного власника майна. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що наведені у позові вимоги про порушення відповідачем відстані не менше 1 м. до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку не є істотними і допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови її щільності у центральній частині міста, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, не впливають на зручність користування і утримання позивачем ОСОБА_1 належної йому суміжної земельної ділянки площею 0,0033 га (33 кв.м.)
У матеріалах справи відсутні докази про порушення відповідачем проведеним будівництвом протипожежних правил, вимог до інсоляції суміжної земельної ділянки чи дані про попадання з покрівлі та карнизів магазину на неї атмосферних опадів за відсутності інженерно-технічних застосувань, які запобігають цьому. 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оцінивши в сукупності зібрані докази у справі, колегія суддів апеляційного суду приходить висновку, що постановлене у справі судове рішення не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення відповідачем перешкод у користуванні ним суміжною земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача провести перебудову об`єкта будівництва «Реконструкція магазину по АДРЕСА_2 » у відповідності до встановлених Державних будівельних норм.
В силу частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції скасовано і в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому витрати з розгляду справи в суді першої інстанції покладаються на позивача.
Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Мандарин» задовольнити.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 травня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове рішення. 
Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Мандарин», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Коломийська міська рада Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом проведення перебудови об`єкта будівництва у відповідності до встановлених державних будівельних норм.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову складено 31 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач:       І.В. Бойчук
Судді:         О.В. Пнівчук           О.О. Томин