Справа № 542/1271/26
Провадження № 1-кп/542/151/26

В И Р О К 
Іменем України

13 липня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 09.03.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026170000000074 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Із 20.02.2014 між державами РФ та Україна триває міжнародний збройний конфлікт.
Надалі, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російсько федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та фактичним її застосуванням, незаконно вторглись на територію України та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Надалі, Указами Президента України у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.
Громадянин України ОСОБА_3 , приблизно в 2010 році (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), з метою з обміну інформацією з невизначеним колом осіб створив електронну сторінку (акаунт) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Facebook» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Так, 18.09.2025 ОСОБА_3 , усвідомлюючи факт наявності збройної агресії Російської Федерації проти України, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді доведення таких матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_7 » з наступним текстовим відтворенням:
«…Донбасc начали спасать и освобождать...», «Вам мало доказательств даже теперь? Вы так и не поняли, от чего пришла спасать Россия? Ваши вопросы: а нас зашел? И почему? Так и зависли вашим же, мы не просили нас освобождать, и нам не нужен такой русский мир. Так знайте, вы,у которых в стране фашизма нет, сейчас освобождают не вас, а от вас!».
У даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.
Зміст даної публікації доведений до відома невизначеного кола осіб та є доступним до вільного перегляду користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, які відвідують електронну сторінку ОСОБА_3 .
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 18.09.2025 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook», у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 2 ст. 436-2 КК України, тобто виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи факт наявності збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_3 , 22.10.2025, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді доведення таких матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи повторно, умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_8 » з наступним текстовим відтворенням:
«Для начала стоит признать: в 2014 украинские самолеты бомбили украинский Луганск. Украинцы сжигали украинцев заживо в Одессе. Украинцы избивали украинских солдат-срочников. А теперь эти солдаты-срочники должны защищать этих украинцев. Мы допустили сущий кошмар у себя в стране. Украинцы массово убивали украинцев, а большенство просто молчало. И сегодня у нас есть выбор: либо признать, что мы начали эту войну сами, сами с собой, еще в тринадцатом году, на самом деле раньше. Либо согласиться, что украинцы, убивающие украинцев, - это нормально.»
У даній публікації наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.
Зміст даної публікації доведений до відома невизначеного кола осіб та є доступним до вільного перегляду користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», які відвідують електронну сторінку ОСОБА_3 .
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 22.10.2025 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, як яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.

Далі, розуміючи факт наявності збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_3 , 08.12.2025, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді
доведення таких матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи повторно, умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_9 » з наступним текстовим відтворенням:
«...В тринадцатом году у нас произошел государственный переворот, где людей прямо главной площади страны на Крещатике стреляли в них, образовывая из них сакральные жертвы, а потом тягали гробы для того, что бы люди испугались насмерть, а потом исполняющий обязанности президента некий еврейский господин отправил регулярную армию воевать с гражданами Украины на територии Украины, никто ни на кого не нападал, просто наводили блядь порядки в регионах, где люди хотели говорить на своем собственном языке и помнить свою собственную память...».
У даній публікації наявне висловлювання, у якому міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Зміст даної публікації доведений до відома невизначеного кола осіб та є доступним до вільного перегляду користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», які відвідують електронну сторінку ОСОБА_3 .
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 08.12.2025, повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, к яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, вчиненому повторно.

Разом з цим, продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи факт наявності збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_3 , 13.12.2025, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді доведення таких матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи повторно, умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo», модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_10 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_11 » з наступним текстовим відтворенням:
«...А тех, кто пришел на крови майдана устроили в стране гражданскую войну. Отправили самолеты бомбить Луганск. Розпочати широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України. Выпустили Гиркина из Славянска, чтобы он захватил Донецк, что бы разгорелось, что бы побольше, что бы ненавистный Донбасс, который всю жизнь, голосовал за «Партию регионов» и против аваковых, ткрчиновых и всех остальных был поражён в огне, что бы получить электоральную математику, а потом такой как ОСОБА_12 пришёл к власти...».
У даній публікації наявне висловлювання, у якому міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Зміст даної публікації доведений до відома невизначеного кола осіб та є доступним до вільного перегляду користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», які відвідують електронну сторінку ОСОБА_3 .
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 13.12.2025 повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, як яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, вчиненому повторно.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи факт наявності збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_3 , 08.02.2026, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді доведення таких матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи повторно, умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_13 » з наступним текстовим відтворенням: 
«Вот вы знаєте, когда обращаюсь к кастрюлеголовым, большинство из них пишет мне, чтобы я сначала повзрослела, а потом высказывала своё мнение Мои хорошие, на момент майдана мне было 23 года, я помню события как сегодня потому, что именно они изменили мою жизнь. Пока вы там скакали с кастрюлями на головах наш народ в Донецке работал, а когда вы выбрали преступную власть и изгнали президента мы, конечно, оказались против этого, мы ходили на референдум и проголосовали за независимость, но вам это не понравилось и что вы решили сделать? Правильно, ебашить нас артиллерией, а теперь вы говорите что до границ 91-го года. Мои хорошие, смиритесь, никогда Донецк, Луганск и Крым не будут в составе Украины, уже пора это понять».
У даній публікації наявне висловлювання, у якому міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Зміст даної публікації доведений до відома невизначеного кола осіб та є доступним до вільного перегляду користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», які відвідують електронну сторінку ОСОБА_3 .
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 08.02.2026, повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, вчиненому повторно.

Разом з цим, продовжуючи свою злочинну діяльність, розуміючи факт наявності збройної агресії РФ проти України та факт окупації частини території України, ОСОБА_3 , 18.02.2026, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, реалізуючи та бажаючи довести умисел до кінця, а також досягнути злочинної мети у виді доведення загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Facebook», усвідомлюючи, що зазначена мережа відвідується необмеженим колом осіб, діючи повторно, умисно та з ідеологічних мотивів, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючі належні йому технічні пристрої: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А05» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», що мали підключення до всесвітньої мережі Інтернет, розмістив, тим самим поширив на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_3 » відеопублікацію користувача « ОСОБА_14 » з наступним текстовим відтворенням:
«...Особа 1: А если бы «ЛНР» тут была?Особа 2: При чем тут «ЛНР», вы развалили страну, а теперь говорить а если бы «ЛНР» была. Ты был в «ЛНР»? Особа 1: В «ЛНР»? Ну мы вообще то были в «ЛНР», два с половиной месяца. Особа 2: Подожди ты был вот там на той стороне? Не был.Особа 1: Я был, когда была оккупация,Особа 2: Господи, какая оккупация? Ты видел российские войска? Нет. Ты видел кого-то? Нет. От кого люди прятались в подвалах? От Украинской артиллерии, и ты сам это прекрасно знаеш, если ты тут был. Здесь войск не было вообще никаких…».
У даній публікації наявне висловлювання, у якому міститься заперечення заперечення тимчасової окупації частини території України.
Тобто, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та доведення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 18.02.2026, повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтовній інтернет-мережі «Facebook» матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані ч. 3 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, вчиненому повторно.
17 червня 2026 року укладена угода про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до укладеної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 :
- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- на підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України прохають звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, визначивши останньому іспитовий строк. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Відповідно до положень ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави мобільний телефон «Samsung Galaxy A05» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», які були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, відносяться до нетяжких злочинів. 
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст. 470-473, та Кримінального кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України: поширення матеріалів, у яких містяться виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, та у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом представлення як внутрішнього громадянського конфлікту, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому повторно. 
Підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, неодружений, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, відповідно до довідки-характеристики, виданої Виконавчим комітетом Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області від 16.06.2026 скарг, заяв та інших компрометуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку та притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_3 не надходило.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сплата добровільного внеску в розмірі 10 000, 00 грн на потреби Збройних Сил України.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
Узгоджені вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, визначивши останньому іспитовий строк. При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити два роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Вартість проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи (висновок експерта № СЕ 26-232/Л/3/3 від 147.05.2026), згідно з довідкою-розрахунком від 14.05.2026, складає 19 254,40 грн. Отже із ОСОБА_3 на рахунок Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз необхідно стягнути судові витрати на залучення експертів, загальна вартість яких складає 19 254,40 грн.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 25.05.2026 (у справі № 1- кс/554/5832/26) на мобільний телефон «Samsung Galaxy A05» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU» - скасувати.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.
Частиною 1 ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Також, згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Враховуючи наведені норми, а також те, що мобільний телефон «Samsung Galaxy A05» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU» були використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення - їх слід конфіскувати в дохід держави.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 червня 2026 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22026170000000074 від 09.03.2026.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі. 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна. 
На підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на рахунок Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз (р/p: UA498999980313010115000026010, одержувач: ГУК у м. Києві (Солом`янський район), код одержувача: 37993783, банк: ДКСУ м. Києва) судові витрати на залучення експертів, в сумі 19 254,40 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири гривні 40 коп). 
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 25.05.2026 на мобільний телефон «Samsung Galaxy A05» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU» - скасувати.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy A05» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та ноутбук марки «Lenovo» модель «3260EDU», які належать ОСОБА_3 - конфіскувати у власність держави на підставі ст. 96-2 КК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області ОСОБА_1