П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1160/26
Провадження №3/338/218/26
07 вересня 2026 року         селище Богородчани  
Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Рибка Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №2 (селище Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Інспектором відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Кавою В.М. 07 липня 2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713066, відповідно до якого 14 червня 2026 року близько 22 год 48 хв в с. Кричка по вул. Карпатській Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував мотоциклом марки "Viben", б/н, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України. В протоколі зазначено, що огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", та згідно з довідкою № 2063 від 15 червня 2026 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що алкогольних напоїв не вживає у зв`язку із захворюванням серцево-судинної системи; того вечора перебував у стані втоми після роботи, а на святкуванні випускного вечора випив пляшку безалкогольного пива. 
Внаслідок втрати рівноваги через серцевий напад впав з мотоцикла, отримавши тілесні ушкодження, після чого бригадою швидкої медичної допомоги був доставлений у відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги, де огляд на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку щодо нього не проводився. 
Зазначив, що є особою з інвалідністю 3 групи, на підтвердження чого надав відповідне посвідчення та виписку з медичного закладу від 07 липня 2026 року, відповідно до якої встановлено діагноз дилятаційна кардіоміопатія (вторинна), напади гострої лівошлуночкової недостатності з помірно зниженою фракцією викиду лівого шлуночка, пароксизм шлуночкової тахікардії, імплантовано кардіовертер-дефібрилятор (а.с. 16-18).
Захисник Годованець В.Ф. в судовому засіданні просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопрушення з огляду на те, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку не проводився, у довідці не зазначено кількісний показник алкоголю в крові ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №713066 від 07 липня 2026 року ОСОБА_1 у вину ставиться порушення п. 2.9 "а" ПДР (керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладений на суд чи на особу, яка притягається до відповідальності.
Відповідно до ч. 1 - 6 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі — Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі — Порядок).
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ, або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 Розділу І Інструкції).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду, складається за формою, визначеною додатком 4 до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий — оглянутій особі, третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.п. 15–17, 19–20 Інструкції).
Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку, у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю. Лікар, що проводив огляд, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ, у трьох примірниках.
Із матеріалів справи вбачається, що зазначені вище події сталися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (падіння водія з мотоцикла), у результаті якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та бригадою екстреної медичної допомоги був доставлений до відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", де йому надано допомогу з приводу забійно-рваних ран обличчя, волосистої частини голови та лівого передпліччя, проведено комп`ютерну томографію головного мозку. Огляд водія на місці ДТП не проводився (а.с. 4)
З огляду на вищевказані норми та встановлені обставини, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння є складений лікарем висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а не будь-який інший документ.
У ході розгляду справи встановлено, що акт медичного огляду щодо ОСОБА_1 , якого 14 червня 2026 року після падіння з мотоцикла бригадою екстреної медичної допомоги доставлено до відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", не складався; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відносно ОСОБА_1 , що мав бути складений за формою, визначеною додатком 4 до п. 16 Розділу ІІІ Інструкції, у матеріалах справи відсутній.
Щодо наявної в матеріалах справи довідки №2063, виданої 15 червня 2026 року КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради", в якій зазначено, що ОСОБА_1 , оглянутий лікарем невідкладної медичної допомоги, нейрохірургом та щелепно-лицевим хірургом, зі слів пацієнта та його сина впав з мопеда, в пацієнта присутній запах алкоголю з рота, гіперемія обличчя, нерозбірлива мова, порушена координація, встановлено діагноз "алкогольне сп`яніння", то така, з огляду на наведені норми закону, не є належним та допустимим доказом у справі і не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не є визначеним законом висновком щодо результатів медичного огляду, не складена за встановленою формою та не ґрунтується на акті медичного огляду (а.с. 4).
Крім того, суд звертає увагу, що у зазначеній довідці не наведено результату кількісного визначення вмісту алкоголю в організмі особи за допомогою сертифікованого засобу вимірювальної техніки; навпаки, у довідці прямо зазначено, що "алкотест — інструкції не виконує", тобто дослідження з використанням вимірювальної техніки фактично не було проведено (завершено). 
Також суд враховує, що одночасно з діагнозом "алкогольне сп`яніння" ОСОБА_1 в тій самій довідці встановлено діагноз "забійно-рвані рани обличчя та волосистої частини голови, забійно-рвана рана лівого передпліччя", у зв`язку з чим йому було проведено комп`ютерну томографію головного мозку. За таких обставин зафіксовані у довідці клінічні ознаки (нерозбірлива мова, порушена координація рухів), з урахуванням одержаної особою черепно-мозкової травми, самі по собі не можуть з достатньою достовірністю та поза розумним сумнівом свідчити саме про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а не про наслідки отриманої травми.
Таким чином, у ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів не дотримано вимог Інструкції та Порядку. Відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними; в даному ж випадку належний висновок не складався.
Пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, щодо невживання алкогольних напоїв та обставин отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння з мотоцикла через серцевий напад, не спростовані належними, допустимими та достовірними доказами.
Крім того, відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. 
Матеріали за фактом дорожньо-транспортної пригоди зареєстровано в Єдиному обліку №3351 від 14 червня 2026 року, тобто саме того дня, коли сталася подія і особу ОСОБА_1 як водія транспортного засобу було встановлено. Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713066 складено лише 07 липня 2026 року о 14 год 41 хв, тобто через 23 доби з моменту виявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).
Рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, у якому викладено обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 та підстави для складення щодо нього протоколів, датований 08 липня 2026 року, тобто складений на наступний день після складення самого протоколу про адміністративне правопорушення (07 липня 2026 року) (а.с.7). Така послідовність оформлення процесуальних документів є нелогічною, оскільки рапорт, яким фіксуються первинні відомості про обставини правопорушення, за своїм призначенням має передувати складенню протоколу та бути підставою для нього. Наведене свідчить про порушення встановленого порядку фіксації доказів у справі та ставить під обґрунтований сумнів достовірність і законність зібраних матеріалів ( а.с. 7).
Також, до матеріалів справи долучено відеозапис, зафіксований 07 липня 2026 року, тобто того ж числа, коли складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 8). Судом досліджено вказаний відеозапис, яким зафіксовано виключно процедуру оформлення інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №713066 (роз`яснення прав, ознайомлення особи зі змістом протоколу тощо) (а.с. 8).
Оцінюючи цей доказ, суд зазначає, що зазначений відеозапис не містить фіксації ані обставин зупинки транспортного засобу, ані проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, ані його поведінки чи стану безпосередньо 14 червня 2026 року — на момент, що інкримінується особі. Відеозапис засвідчує лише дотримання формальної процедури складення протоколу через 23 доби після події і сам по собі не є доказом наявності в діях ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння станом на час керування транспортним засобом. Такий відеозапис не може підміняти собою ні акт медичного огляду, ні висновок щодо його результатів, складений за встановленою Інструкцією формою, і не усуває наведених вище істотних порушень порядку збирання доказів та строку складення протоколу, встановленого ст. 254 КУпАП, а тому не спростовує висновку суду про недоведеність вини особи у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейський суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, з огляду на відсутність у матеріали справі належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також істотне порушення встановленого ст. 254 КУпАП строку складення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку фіксації обставин справи, провадження у такій, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд —

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 та захиснику Годованцю В.Ф. 
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через суд, який розглянув справу.

Суддя       Л.Я.Рибка