133/1803/26
3/133/1154/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України
07.07.26 м.Козятин
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дем`янова Ж.М., за участі захисника, адвоката Новосада В.О., Савонюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Козятині справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №667084 ОСОБА_1 15 травня 2026 року о 22 год. 47 хв. у селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області на 242 км автомобільної дороги М-21 керував автомобілем марки «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця ВП №31567237 від 06 липня 2023 року, винесеної Калинівським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На думку органу поліції, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги статті 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 126 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що про існування постанови державного виконавця щодо встановлення стосовно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами йому не було відомо.
10 червня 2026 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – адвоката Новосада В.О. – про вступ у справу як захисника, внесення до підсистеми «Електронний суд» відомостей про його реєстраційний номер облікової картки платника податків як учасника справи та надання доступу до матеріалів електронної справи для ознайомлення.
17 червня 2026 року захисник подав заяву про відкладення розгляду справи.
02 липня 2026 року до суду надійшло клопотання адвоката Новосада В.О. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
06 липня 2026 року захисник подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому просив закрити провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування клопотання захисник зазначив, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а тому відсутні докази його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. 
Крім того, захисник стверджував, що зупинка транспортного засобу була здійснена без законних підстав, у зв`язку з чим отримані працівниками поліції докази є недопустимими.
На підтвердження своїх доводів захисник послався на положення Конституції України, КУпАП, Законів України «Про виконавче провадження» та «Про Національну поліцію», практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, а також долучив до клопотання письмові докази, зокрема характеристику з місця роботи, довідку про місце проживання, постанову державного виконавця про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та відповідь органу державної виконавчої служби.
Дослідивши матеріали справи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотання її захисника та надані докази, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною третьою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
За змістом статей 251, 252 та 280 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підтверджуються ці обставини належними і допустимими доказами.
Судом встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення стало встановлення працівниками поліції факту існування постанови державного виконавця від 06 липня 2023 року про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами.
Разом із тим із наданих суду доказів убачається, що на момент винесення зазначеної постанови та протягом усього часу до складання протоколу ОСОБА_1 працював водієм у фермерському господарстві «Поділля Н», що підтверджується характеристикою роботодавця. Також матеріалами справи підтверджено його постійне проживання за зареєстрованими адресами на території Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Люлинецького старостинського округу.
Суд враховує, що характер трудової діяльності ОСОБА_1 безпосередньо пов`язаний із керуванням транспортними засобами. За таких обставин доводи особи про те, що вона не знала про існування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, є логічними та узгоджуються з іншими доказами у справі, оскільки за наявності відомостей про таке обмеження він об`єктивно ризикував би як притягненням до адміністративної відповідальності, так і втратою роботи.
Крім того, із досліджених судом відеозаписів із нагрудних камер поліцейських вбачається, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що йому невідомо про існування постанови державного виконавця щодо тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами, а також продемонстрував відомості із застосунку «Дія», у яких інформація про таке обмеження була відсутня.
Наступного дня після складання протоколу ОСОБА_1 звернувся до Калинівського відділу державної виконавчої служби, де вперше був ознайомлений із постановою державного виконавця від 06 липня 2023 року. 
Після подання довідки з місця роботи постановою державного виконавця від 20 травня 2026 року тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами було скасовано.
На адвокатський запит захисника орган державної виконавчої служби надав інформацію, однак не підтвердив наявності будь-яких документів, які б свідчили про вручення ОСОБА_1 постанови про встановлення тимчасового обмеження або її направлення рекомендованим поштовим відправленням.
Сам по собі факт існування постанови державного виконавця не є достатнім для висновку про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП. Обов`язковою ознакою цього правопорушення є вина особи, яка полягає, зокрема, в обізнаності про встановлене обмеження та свідомому керуванні транспортним засобом всупереч такому обмеженню.
Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця доводяться до відома сторін виконавчого провадження, а постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається рекомендованим поштовим відправленням.
Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що постанова державного виконавця від 06 липня 2023 року була вручена ОСОБА_1 або направлена йому рекомендованим поштовим відправленням у порядку, встановленому законом.
Копія постанови не містить відомостей про її вручення чи ознайомлення особи з її змістом, а відповідь органу державної виконавчої служби також не підтверджує факту належного повідомлення боржника.
Отже, суд доходить висновку, що органом поліції не доведено належними та допустимими доказами обізнаність ОСОБА_1 про встановлене щодо нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а відтак не доведено наявності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.
Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, відповідно до якої недоведеність вини особи прирівнюється до доведеної невинуватості.
Оцінивши всі докази у їх сукупності відповідно до статті 252 КУпАП, суд доходить висновку, що органом поліції не доведено наявності у діях ОСОБА_1 усіх обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 7, 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
постановив:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання — після залишення скарги без задоволення та постанови без змін.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА