Справа № 420/6372/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії під час проведення з 01.03.2026 перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 25.02.2026 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», з урахуванням понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2026, з урахуванням суми індексації, нарахованої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 25.02.2026 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування з 01.03.2026 коефіцієнтів до суми перевищення пенсії понад 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 2000 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, та перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер Служби безпеки України. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі № 420/6231/25 пенсію позивача перераховано без обмеження максимальним розміром, і станом на 01.01.2026 її розмір становив 83612,93 грн. У зв`язку з проведенням з 01.03.2026 індексації пенсійних виплат, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236, позивачу нараховано індексацію в сумі 2595,00 грн, проте відповідач, визначаючи розмір пенсії, належний до виплати, обмежив його максимальним розміром та застосував понижуючі коефіцієнти на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778, унаслідок чого до виплати з 01.03.2026 визначено 37425,29 грн, а нарахована індексація фактично не виплачується.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, зазначаючи, що обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, максимальним розміром є неприпустимим з огляду на Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022, якими визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI у частині поширення на Закон № 2262-XII. Застосування понижуючих коефіцієнтів на підставі статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 позивач вважає протиправним, оскільки законом про Державний бюджет України не можуть вноситися зміни до спеціального Закону № 2262-XII та звужуватися зміст і обсяг права на соціальний захист, а відповідних змін до Закону № 2262-XII не вносилося. Позивач наголошує, що внаслідок обмеження максимальним розміром та застосування коефіцієнтів проведена з 01.03.2026 індексація фактично знівельована, а тому пенсія має виплачуватися з урахуванням індексації без будь-яких обмежень.
Ухвалою суду від 12.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зобов`язано відповідача надати засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи позивача та встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
25.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнано. Відповідач вважає безпідставною вимогу про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, посилаючись на статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, за якою максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до Закону № 2262-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та зазначає, що цей Закон є чинним з 01.10.2011 і неконституційним не визнавався. Відповідач зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано неконституційними положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII саме в редакції Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII, тоді як стаття 2 Закону № 3668-VI залишилася чинною, та посилається на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України від 06.03.2017 у справі № 490/5309/16-а, Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 183/342/17, від 03.04.2018 у справі № 361/4922/17, від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 та від 21.05.2021 у справі № 347/2083/16, за якими на осіб, яким пенсія перерахована, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення перерахунку. Крім того, відповідач зазначає, що з 01.01.2026 виплата пенсій здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778, прийнятої на виконання статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», яка є чинною та неконституційною не визнавалася, а за відомостями Єдиного державного реєстру ветеранів війни підстави для незастосування до пенсії позивача понижуючих коефіцієнтів відсутні, у зв`язку з чим виплата пенсії з 01.01.2026 правомірно проводиться в розмірі 37425,29 грн.
Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення за наявними матеріалами.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.
Позивач з 2000 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), та перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер Служби безпеки України. Позивач має статус особи з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням Служби безпеки України в Одеській області в січні 2004 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі № 420/6231/25 визнано протиправним обмеження пенсії позивача максимальним розміром та застосування до неї понижуючих коефіцієнтів, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», і зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром. На виконання зазначеного рішення відповідачем перераховано пенсію позивача, розмір якої станом на 01.01.2026 без обмеження максимальним розміром становив 83612,93 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» передбачено проведення з 01.03.2026 індексації пенсійних виплат. У зв`язку з цим відповідачем нараховано позивачу з 01.03.2026 індексацію пенсії в сумі 2595,00 грн, що підтверджується розрахунком пенсії від 02.03.2026 та не заперечується сторонами.
Разом з тим, визначаючи розмір пенсії позивача, належний до виплати з 01.03.2026, відповідач обмежив його максимальним розміром та застосував понижуючі коефіцієнти на підставі статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX і постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», унаслідок чого до виплати з 01.03.2026 визначено 37425,29 грн. Отже, нарахована позивачу індексація в сумі 2595,00 грн через обмеження пенсії максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів фактично не впливає на розмір пенсії, який виплачується позивачу.
Вважаючи, що обмеження пенсії максимальним розміром та застосування до неї понижуючих коефіцієнтів під час проведеного з 01.03.2026 перерахунку суперечать закону та фактично позбавляють його права на індексацію пенсії, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до пункту 1 частини першої та частини шостої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає Закон № 2262-XII.
Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Механізм перерахунку раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з частиною четвертою якої усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 64 Закону № 2262-XII у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей, у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Першим реченням частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII передбачалося, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними); відповідні положення втратили чинність з дня ухвалення цього Рішення, тобто з 20.12.2016.
Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачалося, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду), призначеної (перерахованої), зокрема, відповідно до Закону № 2262-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами в тім, що вони поширюють свою дію на Закон № 2262-XII; визнані неконституційними приписи втратили чинність через шість місяців із дня ухвалення цього Рішення, тобто з 13.04.2023.
Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 № 4695-IX передбачено, що у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону № 2262-XII (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно, зокрема, до Закону № 2262-XII, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення: до частини пенсії, що перевищує 10 і не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, - 0,5; що перевищує 11 і не перевищує 13 розмірів - 0,4; що перевищує 13 і не перевищує 17 розмірів - 0,3; що перевищує 17 і не перевищує 21 розмір - 0,2; що перевищує 21 розмір - 0,1.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» передбачено проведення з 01.03.2026 індексації пенсійних виплат; за розрахунком відповідача сума індексації пенсії позивача становить 2595,00 грн.
Відповідно до частини четвертої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу (частина третя статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром суд зазначає таке.
Положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які встановлювали максимальний розмір пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, є нечинними з 20.12.2016 у зв`язку з визнанням їх неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016. Приписи статті 2 Закону № 3668-VI, на яку посилається відповідач, у частині поширення на Закон № 2262-XII втратили чинність з 13.04.2023 у зв`язку з визнанням їх неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022.
Верховний Суд у постанові від 11.07.2022 у справі № 620/613/21 дійшов висновку, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, максимальним розміром. У постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 30.08.2022 у справі № 440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд послідовно виснував, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру таких пенсій є протиправним.
Таким чином, спеціальний закон, який регулює пенсійне забезпечення позивача, - Закон № 2262-XII - обмеження пенсії максимальним розміром не встановлює, а норми, які таке обмеження передбачали, визнані неконституційними. За таких обставин обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром під час проведеного з 01.03.2026 перерахунку, у тому числі в частині поглинання таким обмеженням суми нарахованої індексації, здійснене без правової підстави, встановленої законом.
Посилання відповідача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України від 06.03.2017 у справі № 490/5309/16-а, Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 183/342/17, від 03.04.2018 у справі № 361/4922/17, від 24.06.2020 у справі № 580/234/19 та від 21.05.2021 у справі № 347/2083/16, суд відхиляє, оскільки наведені висновки сформульовані до ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022, яким усунуто законодавчу підставу застосування до пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, обмеження максимальним розміром, і не враховують зміни правового регулювання спірних правовідносин, що відбулася внаслідок ухвалення вказаного Рішення.
Щодо застосування до пенсії позивача понижуючих коефіцієнтів на підставі статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 суд зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 11.09.2025 у справі № 120/1081/25, вирішуючи спір щодо застосування аналогічного механізму обмеження пенсійних виплат, запровадженого на 2025 рік статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», дійшов висновку про протиправність застосування відповідних понижуючих коефіцієнтів до пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII. Верховний Суд виходив з того, що Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів; закон про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми; при цьому зміни до Закону № 2262-XII у частині, яка регламентує спірні правовідносини (щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії та застосування до суми перевищення коефіцієнтів), не вносилися. За наявності колізії між нормами закону про Державний бюджет України та спеціального закону застосуванню підлягають норми спеціального закону (Закону № 2262-XII) за правилом пріоритетності спеціальної норми (lex specialis derogat generali).
Наведене узгоджується з юридичною позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010, за якою законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
Механізм обмеження пенсійних виплат, запроваджений на 2026 рік статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та прийнятою на її виконання постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778, за своїм змістом і правовою природою є тотожним механізму, який був предметом оцінки Верховного Суду у справі № 120/1081/25: обмеження права на пенсійне забезпечення запроваджено законом про Державний бюджет України та підзаконним актом за відсутності відповідних змін до спеціального Закону № 2262-XII. Відтак наведений висновок Верховного Суду підлягає застосуванню й до спірних правовідносин, а дії відповідача щодо застосування до пенсії позивача під час проведеного з 01.03.2026 перерахунку понижуючих коефіцієнтів на підставі статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 є протиправними.
До того ж, розглянувши касаційну скаргу у справі № 580/1002/26, спір у якій виник у правовідносинах, які є подібними до тих, що й у справі яка розглядається, Верховний Суд у постанові від 17 червня 2026 року сформував висновок щодо питання застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану»:
застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та Постанови № 1778, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
Застосовуючи такий підхід до спірних правовідносин, дії відповідача щодо виплати позивачу пенсії з 01 січня 2026 року із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пунктом 1 Постанови № 1778, не відповідають приписам статей 19, 92 Конституції України та статті 2Суд додатково враховує, що застосування до пенсії позивача аналогічних коефіцієнтів, запроваджених на 2025 рік постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1, уже визнано протиправним рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 у справі № 420/6231/25, яке набрало законної сили. Запровадивши на 2026 рік той самий за змістом механізм обмеження, правомірність якого вже була предметом судової оцінки у правовідносинах між тими самими сторонами, відповідач фактично продовжив застосування підходу, протиправність якого встановлена судовим рішенням.
Щодо індексації пенсії позивача суд зазначає таке.
Індексація пенсії є складовою пенсійної виплати, спрямованою на підтримання її купівельної спроможності, і нараховані суми індексації підлягають виплаті пенсіонеру в повному обсязі. Відповідач нарахування позивачу з 01.03.2026 індексації в сумі 2595,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 № 236 не заперечує, проте внаслідок обмеження пенсії позивача максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів нарахована індексація фактично не впливає на розмір пенсії, який виплачується позивачу. Оскільки, як встановлено вище, обмеження пенсії позивача максимальним розміром та застосування до неї понижуючих коефіцієнтів під час проведеного з 01.03.2026 перерахунку є протиправними, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2026 з урахуванням суми нарахованої індексації, без обмеження максимальним розміром і без застосування понижуючих коефіцієнтів, є обґрунтованою та підлягає задоволенню як належний спосіб поновлення порушеного права.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 
безсторонньо (неупереджено); 
добросовісно; 
розсудливо; 
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). 
Оскаржувані дії відповідача наведеним критеріям не відповідають.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України). 
Відповідач правомірності оскаржуваних дій не довів.
У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI як особа з інвалідністю внаслідок війни (статті 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII).
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії під час проведення з 01.03.2026 перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 25.02.2026 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», з урахуванням понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2026, з урахуванням суми індексації, нарахованої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 25.02.2026 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», без обмеження пенсії максимальним розміром та без застосування з 01.03.2026 коефіцієнтів до суми перевищення пенсії понад 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний