ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року
м. Київ

справа № 766/1309/19
провадження № 61-5036св26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», Товариство з обмеженою відповідальністю «Автопланета Плюс», 

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 16 березня 2026 року, ухвалену колегією у складі суддів Воронцової Л. П., Майданіка В. В., Склярської І. В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопланета Плюс» (далі - ТОВ «Автопланета Плюс») про стягнення страхового відшкодування та безпідставно отриманих коштів.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 листопада 2014 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ в районі 107 км + 850 м мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який отримав значні механічні ушкодження. На час пошкодження транспортний засіб був застрахований за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу від 03 вересня 2014 року № 120.0806224.555, який було укладено із ПрАТ «СК «Альфа Страхування». Згідно зі звітом оцінки вартості збитків, завданих автомобілю, розмір збитків становить 331 099,69 грн. Вартість проведення такої оцінки склала 800,00 грн, діагностування для проведення оцінки становить 360,00 грн, евакуація транспортного засобу з місця пригоди склала 1 200,00 грн. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» повинно було сплатити йому 324 420,94 грн (збиток 331 099,69 грн + вартість оцінки 1500,00 грн + діагностування 360,00 грн + евакуація 1200,00 грн - (страховий платіж 12 985,00 грн - заборгований страховий платіж 3 246,25 грн). Однак від ПрАТ «СК «Альфа Страхування» була отримана довідка про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 30 грудня 2014 року, згідно з якою ПрАТ «СК «Альфа Страхування» підтверджує заборгованість перед ним у сумі 83 924,19 грн. Зазначена сума відповідно до платіжного доручення від 14 січня 2015 року № 460 була перерахована на ТОВ «Автопланета Плюс». Відповідно до листа ТОВ «Автопланета Плюс» від 08 листопада 2018 року № 18/08/п відновлювальні роботи транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ТОВ «Автопланета Плюс» не проводились, а кошти 83 924,19 грн, що надійшли за платіжним дорученням від 14 січня 2015 року № 460 не використовувались.

3. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не виконало зобов`язання за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу від 03 вересня 2014 року № 120.0806224.555, а перераховані кошти не використовувались, позивач просив суд на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на його користь страхове відшкодування в розмірі 156 572,56 грн, а також із ТОВ «Автопланета Плюс» безпідставно отримані кошти в сумі 83 924,19 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття 

4. Херсонський міський суд Херсонської області рішенням від 23 листопада 2020 року (т. 1 а. с. 112, 113) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. 

5. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» визначено розмір страхового відшкодування та здійснена його виплата відповідно до умов договору, укладеного між сторонами. Вибір станції технічного обслуговування (далі - СТО) для ремонту транспортного засобу, здійснено страховиком відповідно до умов договору, якими обов`язок страховика узгоджувати зі страхувальником СТО, яка буде проводити ремонт не передбачено. Належних та допустимих доказів, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу визначеного ТОВ «Автопланета Плюс» не відповідає заподіяним збиткам позивачем не надано. Наданий позивачем висновок від 06 березня 2015 року не передбачений умовами договору. Між позивачем та відповідачем раніше розглядалася справа № 667/3507/15-ц, за результатами розгляду якої ухвалене рішення, яке набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Різниця в сумах позовів не є перешкодою для відмови у задоволенні позовних вимог. Основна обставина, яка підлягає з`ясуванню в правовідносинах, що виникли між сторонами, є те, чи виконав відповідач зобов`язання за договором страхування і чи виконані вони належним чином у повному обсязі.

6. Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Автопланета Плюс» безпідставно отриманих коштів в сумі 83 924,19 грн, суд вважав, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вказані кошти не є безпідставно отриманими, посилання позивача на норму статті 1212 Цивільного кодексу України не є обґрунтованими.

7. Херсонський апеляційний суд ухвалою від 16 березня 2026 року затвердив мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «Автопланета Плюс» у справі № 766/1309/19. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року в частині вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Автопланета Плюс» визнано нечинним. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», ТОВ «Автопланета Плюс» про стягнення страхового відшкодування та безпідставно отриманих коштів в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Автопланета Плюс» про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 83 924,19 грн (т. 2 а. с. 61-63). 

8. Херсонський апеляційний суд постановою від 16 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів скасував, провадження закрив. 

9. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що предмет позову у справі № 766/1309/19 є стягнення страхового відшкодування у порядку захисту прав споживачів, і він є тотожним предмету позову у справі № 667/3507/15, у якій суд ухвалив рішення, яке набрало законної сили, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів. 

10. Тотожний предмет позову - стягнення страхового відшкодування і у справі № 667/10259/15 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», третя особа - ТОВ «Автопланета Плюс» про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів, у якій Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалою від 01 березня 2016 року закрив провадження у справі на підставі статті 205 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

11. У справі, яка переглядається, та у справах № 667/3507/15 і № 667/10259/15 також є тотожними підстави позовів, оскільки в усіх зазначених справах позивач обґрунтовував свої вимоги про стягнення страхового відшкодування фактом ДТП за участю забезпеченого договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 03 вересня 2014 року № 120.0806224.555 із ПрАТ «Альфа Страхування» належного йому транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Розмір збитку внаслідок ДТП позивач визначав як різницю між визначеною оцінювачем/експертизою вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу і страховим відшкодування в розмірі 83 924,94 грн, перерахованих страховиком на рахунок ТОВ «Автопланета Плюс». Всі інші зазначені позивачем витрати, як складові загального розміру заподіяного збитку, також були предметом дослідження і висновків суду у справі № 667/3507/15.

12. Встановивши, що підстави і предмет позову у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15 є ідентичними підставам та предмету позову у цій справі щодо вимог до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», суд першої інстанції, мав не вирішувати новий позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування, а закрити провадження у справі у частині зазначених позовних вимог.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

13. 15 квітня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лошкарьов Ф. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 16 березня 2026 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

14. Касаційна скарга мотивована тим, що у справах № 667/3507/15 та № 667/10259/15 предметом розгляду було питання про те, чи виконав відповідач зобов`язання за договором добровільного страхування шляхом перерахування страхової виплати у розмірі 83 924,19 грн на рахунок ТОВ «Автопланета Плюс». Тоді позивач оскаржував правомірність самого факту перерахування коштів безпосередньо на СТО без його повідомлення та отримання його згоди, а також розмір такої виплати. Суди, виходячи з матеріалів, що були в їх розпорядженні у 2015 році, дійшли висновку, що страховик виконав зобов`язання у спосіб, передбачений договором. 

15. Натомість у справі № 766/1309/19 підставою позову є принципово інша обставина, яка виникла вже після ухвалення попередніх рішень. Листом ТОВ «Автопланета Плюс» від 08 листопада 2018 року підтверджено, що відновлювальні роботи транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не проводились, а кошти у розмірі 83 924,19 грн не використовувалися. Цей факт є новою обставиною, він виник і став відомий лише у 2018 році, тому не міг бути ані предметом дослідження, ані підставою для висновків у справах № 667/3507/15 та № 667/10259/15. 

16. Справи № 667/3507/15 та № 667/10259/15 ґрунтувалися на презумпції виконання зобов`язання - перерахування коштів на СТО вважалося судами як належний спосіб виконання. Однак лист від 08 листопада 2018 року підтверджує, що ця презумпція була помилковою, оскільки виконання відповідачем свого зобов`язання було суто формальним та не призвело до жодного правового результату для позивача - ані до відновлення транспортного засобу, ані до отримання ним грошового еквівалента страхового відшкодування. Це означає, що підстави позову у цій справі відрізняється від підстав позовів у справах № 667/3507/15 та № 667/10259/15: не «оскарження розміру та порядку виплати», а «доведення відсутності реального виконання зобов`язання, підтверджене документально через чотири роки після формальної виплати».

17. Суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки тому факту, що ТОВ «Автопланета Плюс» у листі від 08 листопада 2018 році офіційно підтвердило невиконання ремонтних робіт. Цей факт є ключовим для оцінки того, чи виконав страховик зобов`язання по суті. Визнавши цей лист «новим доказом» суд відхилив його без жодного порівняльного аналізу між умовами договору страхування, зобов`язаннями страховика та фактичним результатом для страхувальника. 
18. Апеляційний суд підтримав позицію судів у справах № 667/3507/15 та № 667/10259/15, стверджуючи, що відповідач виконав свої обов`язки перед страхувальником у спосіб, передбачений договором. Однак виплата 83 924,19 грн на рахунок ТОВ «Автопланета Плюс» відповідно до рахунку від 16 грудня 2014 року № 8217 могла б вважатися належним виконанням зобов`язання лише за умови, що ця оплата потягнула реальне відновлення транспортного засобу або що страхувальник отримав можливість використовувати ці кошти на своїх умовах. Жодна з цих умов реалізована не була. 

19. Апеляційний суд, закриваючи провадження у справі за формальними підставами res judicata, фактично захистив фінансові інтереси підсанкційної структури, що контролюється резидентом росії. 

Провадження у суді касаційної інстанції

20. Верховний Суд ухвалою від 04 травня 2026 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лошкарьов Ф. А.,на постанову Херсонського апеляційного суду від 16 березня 2026 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

21. У червні 2026 року матеріали цивільної справи № 766/1309/19 надійшли до Верховного Суду. 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

22. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 03 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в особі Херсонської філії ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією транспортного засобу № 120.0806224.555 автомобіля «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

23. 11 листопада 2014 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, в районі 107 км сталася ДТП за участю транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Зазначений транспортний засіб внаслідок даної пригоди отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2014 року.

24. Вказану ДТП ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в особі Херсонської філії ПрАТ «СК «Альфа Страхування» визнано страховим випадком та відповідно до п. 11.4.1 договору страхування від 03 вересня 2014 року у строки визначені договором на підставі рахунку ТОВ «Автопланента Плюс» від 16 грудня 2014 року № 8217, згідно з яким вартість відновлювального ремонту складає 123 856,45 грн, визначений розмір страхового відшкодування сумі 83 924,19 грн, яке виплачено ТОВ «Автопланета Плюс», що підтверджується платіжним дорученням від 14 січня 2015 року № 460 

25. Розмір страхового відшкодування в сумі 83 924,19 грн відповідно до страхового акта від 05 січня 2015 року № 3473.206.14.01.01 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акта від 05 січня 2015 року № 3473.206.14.01.01 визначений страховиком відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, з урахуванням коефіцієнту пропорційності страхової суми до ринкової вартості транспортного засобу (п. 12.5.7 частини II Договору страхування) - 0.7990, франшизи (п. 7 розділу II договору страхування) - 5 300,00 грн та суми несплачених страхових платежів (п. 9.2.15 частини II Договору страхування) - 9 738,75 грн (123856,45 * 0.7990 - 5300 - 9738,75 = 83 924,19).

26. Комсомольський районний суд м. Херсона рішенням від 06 липня 2015 року у справі № 667/3507/15, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів відмовив (т. 1 а. с. 65-69). 

27. Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалою від 01 березня 2016 року у справі № 667/10259/15 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», третя особа - ТОВ «Автопланета Плюс», про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів, закрив провадження на підставі статті 205 ЦПК України (т. 1 а. с. 70). 

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

28. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона немає права вимагати повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

29. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» констатовано існування усталеної практики щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

30. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

31. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду за вирішенням спору.

32. Отже, підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

33. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

34. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

35. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 205 ЦПК України (2004 року) зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

36. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

37. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

38. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

39. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, провадження № 12-15гс19).

40. Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

41. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону, позивач просить про захист свого права.

42. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

43. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 522/8873/22 (провадження № 61-8140св23), від 18 жовтня 2023 року у справі № 404/6883/18 (провадження № 61-5565св23).

44. Встановлено, що у справі, яка є предметом касаційного перегляду, позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зокрема, до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування. 

45. Водночас, Комсомольський районний суд м. Херсона рішенням від 06 липня 2015 року у справі № 667/3507/15, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів відмовив. 

46. Крім того, Комсомольський районний суд м. Херсона ухвалою від 01 березня 2016 року у справі № 667/10259/15 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», третя особа - ТОВ «Автопланета Плюс», про стягнення страхового відшкодування в порядку захисту прав споживачів, закрив провадження на підставі статті 205 ЦПК України. 

47. Суд апеляційної інстанції встановив, що аналіз матеріалів цієї справи № 766/1309/19 та змісту судових рішень у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15 свідчить про те, що сторони, предмет та підстави позову у справі № 766/1309/19 в частині вимог до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» є тотожними сторонам, предмету та підставам позову у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15, в яких ухвалено судові рішення, які набрали законної сили. 

48. Зокрема, суд апеляційної інстанції встановив, що у справі № 766/1309/19 та у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15 позивач ОСОБА_1 визначив відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування». 

49. Предметом позовів у справі № 766/1309/19 та у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15 є стягнення страхового відшкодування.

50. Підставами позовів у справі № 766/1309/19 та у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15 позивач зазначив те, що внаслідок ДТП, яка сталася 11 листопада 2014 року на автодорозі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ в районі 107 км + 850 м, належний йому транспортний засіб «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав значні механічні ушкодження. На час пошкодження транспортний засіб був застрахований за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу від 03 вересня 2014 року № 120.0806224.555, який було укладено із ПрАТ «СК «Альфа Страхування». Сума збитків, заподіяних внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу, складає 331 099,69 грн, проте відповідач визначив суму страхового відшкодування лише в розмірі 83 924,19 грн. Оскільки страховик своїх зобов`язань за зазначеним договором страхування належним чином не виконав, то позивач просив стягнути суму страхового відшкодування. 

51. У справі, яка переглядається у касаційному порядку, позивач додатково посилається на наявність листа ТОВ «Автопланета Плюс» від 08 листопада 2018 року №18/08/п, згідно з яким відновлювальні роботи транспортного засобу «Hyundai Genesis Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ТОВ «Автопланета Плюс» не проводились, кошти у розмірі 83 924,19 грн, що надійшли за платіжним дорученням від 14 січня 2015 року № 460, не використовувалися. 

52. Позивач із посиланням на лист ТОВ «Автопланета Плюс» від 08 листопада 2018 року №18/08/п також пред`явив вимогу до ТОВ «Автопланета Плюс» щодо повернення безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів у сумі 83 924,19 грн, перерахованих ПрАТ «СК «Альфа Страхування». 

53. Херсонський апеляційний суд ухвалою від 16 березня 2026 року затвердив мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «Автопланета Плюс» та закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Автопланета Плюс» про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 83 924,19 грн. 

54. Таким чином, посилання позивача на лист ТОВ «Автопланета Плюс» від 08 листопада 2018 року №18/08/п не є зміною підстав позову в частині вимог до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», а є новими обставинами при збережені в ньому первісних обставин, що не свідчить про нетотожність підстав позовів усправі № 766/1309/19 та у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15. Подання позивачем нових доказів, які не були предметом дослідження у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15, не свідчить про пред`явлення ним іншого позову, а фактично свідчить про намагання домогтися переоцінки обставин, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили.

55. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, встановивши, що сторони, предмет та підстави позовів у цій справі № 766/1309/19 та у справах № 667/3507/15, № 667/10259/15, в яких ухвалені судові рішення, що набрали законної сили, є тотожними, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, яка є предметом касаційного перегляду, в частині вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхового відшкодування на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. 

56. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та фактично зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального та процесуального права. 

57. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

58. Касаційний суд з урахуванням частини першої статті 400 ЦПК України переглянув у касаційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі.

59. Підстав для виходу за межі доводів касаційної скарги судом касаційної інстанції не встановлено.

60. Відповідно до частини третьої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення −без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

61. Доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Щодо судових витрат

62. Оскільки суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського апеляційного суду від 16 березня 2026 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

І. В. Литвиненко 

Є. В. Петров