Справа № 190/557/26
Провадження №2/190/552/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року  м.П”ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді   Фирси Ю.В.,
за участю секретаря    Бордюг Л.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача    ОСОБА_2 , 
представника відповідача    ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що йому на праві власності належать земельні ділянки кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 площею 6,560 га та кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 площею 7,030 га, що розташовані на території Саївської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Вказані земельні ділянки він успадкував після смерті матері ОСОБА_5 . Мати за життя на підставі договорів оренди належні їй земельні ділянки у строкове платне користування передала ОСОБА_4 .. Проте договори оренди земельних ділянок були підписані не матір`ю ОСОБА_5 , а її донькою ОСОБА_6 , чим порушено вимоги цивільного законодавства щодо дійсності цивільних правових угод. Додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок були підписані ним, але в них не зазначено строку оренди земельних ділянок, йому не було відомо про тривалий 49 річний строк оренди земельних ділянок. Вважає, що відсутність у додатковій угоді істотної умови щодо строку оренди, а також виплата орендної плати без врахування індексу інфляції є істотним порушенням умов договору.
У зв`язку із вищевикладеним, просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 26.12.2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як такий що укладений з порушенням вимог законодавства; визнати недійсною (у частині) Додаткову угоду до Договору оренди землі, укладену між ним та ФОП ОСОБА_4 , через невизначення строку дії угоди та відсутність згоди спадкоємця на такі умови; скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 площею 6,560 га та кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 площею 7,030 га; стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати що виникла внаслідок неврахування індексу інфляції у розмірі 10 792,50 грн.; зобов`язати відповідача повернути належні йому земельні ділянки.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.
Представник відповідача Сербін Б.О. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 26 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі № 4 щодо земельної ділянки кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 площею 6,560 га та договір оренди землі № 5 кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 площею 7,030 га, що розташовані на території Саївської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Договори укладені строком на 49 років. Умови договорів оренди виконуються належним чином, орендна плата виплачується щороку. За життя ОСОБА_5 отримувала орендну плату та не оспорювала договори оренди більше 7 років, а тому вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
26 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений договір оренди землі №4, відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. В оренду передається земельна ділянкам загальною площею 7,030 га, у тому числі ріллі 7,030 га, яка розташована на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер №1224586000:02:002:0236. 
Згідно п. 3 Договору договір укладено строком на 49 років з моменту його державної реєстрації. 
Відповідно до п. 8 Договору орендна плата сплачується щороку орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 6187 грн. 51 коп.., з якої підлягає утриманню до бюджету сума податку 18% доходів фізичних осіб у розмірі 1113 грн. 75 коп. та військового збору 1,5 % в сумі 92,81 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки сільськогосподарський земель та з урахуванням індексу інфляції та сплачується раз на рік до 25 грудня поточно року( п.п. 9,10 Договору) /а.с. 31-34/.
26 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений договір оренди землі № 5, відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,560 га, у тому числі ріллі 6,560 га, яка розташована на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер №1224586000:02:002:0235. 
Згідно п. 3 Договору договір укладено строком на 49 років з моменту його державної реєстрації. 
Відповідно до п. 8 Договору орендна плата сплачується щороку орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 6187 грн. 51 коп.., з якої підлягає утриманнюдо бюджету сума податку 18% доходів фізичних осіб у розмірі 1113 грн. 75 коп. та військового збору 1,5 % в сумі 92,81 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки сільськогосподарський земель та з урахуванням індексу інфляції та сплачується раз на рік до 25 грудня поточно року( п.п. 9,10 Договору) /а.с. 35-38/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 43/.
Спадщину після смерті ОСОБА_5 у вигляді земельних ділянок кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 площею 6,560 га та кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 площею 7,030 га, що розташовані на території Саївської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області отримав позивач ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом/а.с.41,42/.
01 грудня 2024 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі №4 від 26.12.2016 року (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №78033204 від 12.01.2017 року), відповідно до умов якої відбулась заміна сторони, у зв`язку зі смертю попереднього власника земельної ділянки. 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди замінено стронону Договору оренди земельної ділянки №4 від 26.12.2016 року Орендодавця на правонаступника ОСОБА_1 . Інші умови Договору залишаються незмінними (п. 2 Додаткової угоди). Додаткова угода є невідємною частиною Договору Оренди землі №4 від 26.12.2016 року (п.3 Додаткової угоди) /а.с. 39/.
01 грудня 2024 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі №5 від 26.12.2016 року (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав ена нерухоме майно №78034126 від 12.01.2017 року), відповідно до умов якої відбулась заміна сторони, у зв`язку зі смертю попереднього власника земельної ділянки. 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди замінено стронону Договору оренди земельної ділянки №5 від 26.12.2016 року Орендодавця на правонаступника ОСОБА_1 . Інші умови Договору залишаються незмінними (п. 2 Додаткової угоди). Додаткова угода є невідємною частиною Договору Оренди землі №5 від 26.12.2016 року (п.3 Додаткової угоди) /а.с. 40/.
Відповідно до копій відомостей на отримання орендної плати вбачається, що за оренду земельних ділянок площею 7,03 га та 6,56 га видано орендну плату ОСОБА_5 , про що міститься підпис: за 2017 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2018 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2019 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2020 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2021 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2022 рік у розмірі 9962,00 грн.; ОСОБА_1 : за 2023 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2024 рік у розмірі 9962,00 грн.; за 2025 рік у розмірі 12255,44 грн. /а.с. 44-46/.
Відповідно до перерахунку орендної плати за 2023 рік ФОП ОСОБА_4 здійснено перерахунок орендної плати та позивачу ОСОБА_1 доплачено орендну плату по земельній ділянці кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 у розмірі 302,32 грн. та по земельній ділянці кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 у розмірі 148,22 грн. 
Відповідно до перерахунку орендної плати за 2024 рік ФОП ОСОБА_4 здійснено перерахунок орендної плати та позивачу ОСОБА_1 доплачено орендну плату по земельній ділянці кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 у розмірі 571,76 грн. та по земельній ділянці кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 у розмірі 409,80 грн. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
У статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.
Згідно з частинами першою, третьою статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разіістотного порушеннядоговору другоюстороною тав іншихвипадках,встановлених договоромабо законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі», передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі»,на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, послався на те, що вказані договори не підписувались його матір`ю ОСОБА_5 , у зв`язку із чим просив розірвати договори оренди.
Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.
Належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах, є висновок почеркознавчої експертизи.
Висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, від 24 травня 2023 року у справі №567/792/22, від 19 червня 2023 року у справі № 601/1965/21, від 21 червня 2023 року у справі № 567/874/22.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Отже, посилаючись на непідписання спірних договорів матір`ю ОСОБА_5 , позивач ставить питання про їх розірвання, тобто позивач обрав неправильний спосіб захисту свого порушеного права, у зв`язку з чим вимоги в частині розірвання договору оренди через непідписання ОСОБА_5 спірних договірів оренди задоволенню не підлягають.
З огляду на наведене, обраний спосіб захисту у вигляді розірвання договору оренди є неналежним, тому в даному випадку виключає можливість задоволення позовних вимог в цій частині.
Що стосується позовних вимог про визнання недійсною (у частині) Додаткової угоди до Договору оренди землі, укладену між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 , через невизначення строку дії додаткової угоди та відсутність згоди спадкоємця на такі умови, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 90, 124 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Норма статті 16 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Ці умови є обов`язковими, та без досягнення згоди щодо них договір не вважається укладеним.
Так, судом встановлено, що 26 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений договір оренди землі №4, відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. В оренду передається земельна ділянкам загальною площею 7,030 га, у тому числі ріллі 7,030 га, яка розташована на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер №1224586000:02:002:0236. Згідно п. 3 Договору договір укладено строком на 49 років з моменту його державної реєстрації. 
26 грудня 2016 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладений договір оренди землі № 5, відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,560 га, у тому числі ріллі 6,560 га, яка розташована на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер №1224586000:02:002:0235.  Згідно п. 3 Договору договір укладено строком на 49 років з моменту його державної реєстрації. 
01 грудня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладена додаткова угода № 1 до договору оренди землі № 4 від 26.12.2016 року та додаткова угода № 1 до договору оренди землі № 5 від 26.12.2016 року про заміну сторони, на підставі якої відбулась заміна сторони орендодавця на правонаступника ОСОБА_1 .
Згідно п.2 вказаних додаткових угод інші умови договору залишаються незмінними.
Таким чином, з вказаних додаткових угод вбачається, що останніми зафіксовано лише заміну орендодавця на його правонаступника ОСОБА_1 , визначено, що інші умови договору залишаються незмінними.
Таким чином, беручи до уваги те, що додаткові угоди до договорів оренди є невіддільною частиною основних договорів, останніми визначено, що інші умови договору залишаються незмінними, тобто їхї дія прив`язана до терміну дії основного документа, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання додаткових угод до Договорів оренди земельної ділянки через невизначення строку дії угод та відсутність згоди спадкодавця на такі умови не є законними та обгрунтованими, а тому задоволенню в цій частині також не підлягають.
Що стосується стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, що виникла внаслідок неврахування індексу інфляції, то суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Відповідно до положень п.289.2 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (ст.289 ПК України).
Пунктами 288.5.1, 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Положеннями п.2 ч.1 ст.13, ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно з п.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі №3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі №3-21гс13 та підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 26травня 2021 року у справі №540/544/18 (провадження №61-13979св19).
Умовами укладеними договорами оренди землі між позивачем та ОСОБА_4 перебачено, що сторони погодили розмір орендної плати у грошовій формі в розмірі 6187 грн. 51 коп.., з якої підлягає утриманнюдо бюджету сума податку 18% доходів фізичних осіб у розмірі 1113 грн. 75 коп. та військового збору 1,5 % в сумі 92,81 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки сільськогосподарський земель та з урахуванням індексу інфляції та сплачується раз на рік до 25 грудня поточно року( п.п. 9,10 Договору).
Згідно з відомостями Держгеокадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2016 – 2022 роки, які розміщено у вільному доступі на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у 2016-2022 роках індексація нормативно грошової оцінки землі проводилась.
Зокрема, за період з 2016 по 2022 роки застосовувався коефіцієнт 1,0 для сільськогосподарських угідь та 1,1 для земель несільськогосподарського призначення; за 2023 рік коефіцієнт індексації становить 1,051 і застосовується до всіх категорій земель та видів угідь, за 2024 рік коефіцієнт індексації становить 1,12 і застосовується до всіх категорій земель та видів угідь; за 2025 рік коефіцієнт індексації становить 1,08 і застосовується до всіх категорій земель та видів угідь.
Пунктом 9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України(в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень») встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків, зокрема за 2017-2022 роки - для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів).
Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становлять:
- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за період за 2017 - 2022 роки - 1.0;
-  для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за 2016 рік - 1.0.
Тобто, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення у період 2016-2022 роки не змінювався, та становив 1.0 %, що не впливало на визначений договором розмір орендної плати, у тому числі і за період з 2016 по 2022 роки.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №732/1705/16-ц (провадження №61-29685св18), від 03 лютого 2021 року у справі №618/1078/19-ц (провадження №61-12935св20).
При цьому, за 2023 рік відповідач сплатив орендну плату в розмірі 9962 грн. (дві земельні ділянки) та 450,54 грн.(доплачено згідно перерахунку орендної плати за дві земельні ділянки).
За 2024 рік відповідач сплатив орендну плату в розмірі 9962 грн. (дві земельні ділянки) та 981,56 грн.(доплачено згідно перерахунку орендної плати за ддві земельні ділянки).
За 2025 рік відповідач сплатив орендну плату в розмірі 12255,44 грн. (дві земельні ділянки).
У зв`язку із цим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача індексації в розмірі 10 792,50 є безпідставні та задоволенню не підлягають. 
Крім того, оскільки вимоги позивача про скасування державної реєстрації права оренди земельних ділянок кадастровий номер 1224586000:02:002:0235 площею 6,560 га та кадастровий номер 1224586000:02:002:0236 площею 7,030 га, зобов`язання відповідача повернути належні йому земельні ділянки є похідними від вимог про розірвання договору оренди та визнання недійсними додаткових угод, у задоволенні яких відмовлено, то вказані вимоги теж задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

У задоволенні пзовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати - відмовити.
Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.  
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2026 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса