Справа №678/1367/26
Провадження №2-678-761/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Цибульського Д.В.,
при секретарі судового засідання Повх А.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів справу за позовом ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,

встановив:

28.08.2026 року до суду надійшла вищевказана позовна заява позивачки ОСОБА_1 від 28.08.2026 року, в якій вона просить: визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , позначений в технічному паспорті під літерою «А-1», одноповерховий у складі відокремлених груп приміщень під номером: 1-1 коридор - 23,0 кв.м, 1-2 прихожа - 13,7 кв.м, 1-3 житлова - 18,0 кв.м, 1-4 житлова - 12 кв.м, 1-5 кухня - 11,0 кв.м, всього по будинку загальна площа - 77,7 кв.м, в тому числі житлова площа - 28,0 кв.м, допоміжна площа - 26,3 кв.м; судові витрати по справі залишити за позивачкою.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що її дівоче прізвище є ОСОБА_2 . Її матір`ю є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі починаючи з 02.02.1982 року та після його укладення її матері було присвоєне прізвище « ОСОБА_2 ». Її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому 02.02.1991 року вона в зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_6 змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_7 ». ІНФОРМАЦІЯ_4 померла матір позивачки ОСОБА_8 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Романюк Н.В., позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлої її матері ОСОБА_8 на підставі ст.1261 ЦК України. В порядку спадкування за законом позивачкою вже було оформлено право власності на земельну ділянку площею 13,18 га (цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованої на території Інгульської ТГ Баштанського району, Миколаївської області. Однак, до складу спадкового майна після смерті матері позивачки також входить житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок за життя матері позивачки належним чином оформлені не були, проте факт володіння та користування майном підтверджуються даними по господарського обліку. Відповідно до виписки з погосподарських книг Летичівської селищної ради (Ялинівська сільська рада) з 1950-2025 року за №38 від 03.02.2026 року: першепочатково головою двору за вказаною адресою була баба позивачки ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ); матір позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула на постійне проживання до вказаного будинку 30.03.1999 року; чоловік матері позивачки ОСОБА_4 , перебував за даною адресою з 30.03.1999 року по 06.03.2000 року, вибув до м.Миколаїв; після смерті ОСОБА_9 у 2001 році, головою двору (обійстя) згідно з по господарськими книгами за період 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 та 2021-2025 років значиться матір позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в будинку одноосібно аж до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином матір позивачки ОСОБА_8 , добросовісно, відкрито та безперервно володіла і користувалась житловим будинком за АДРЕСА_1 , як власник майном протягом понад 20 років (з 2001 року до дня смерті у 2023 році), утримувала його в належному стані та сплачувала всі необхідні платежі. Будь-які претензії щодо правомірності володіння цим майном з боку третіх осіб чи органів місцевого самоврядування за її життя відсутні. Оскільки право власності на будинок за життя матері не було зареєстроване у встановленому законом порядку, позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору. Інших власників даного майна немає, а тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
28.08.2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області дану позовну заяву прийнято до провадження з проведенням її розгляду за правилами загального позовного провадження, з викликом учасників справи.
У судове засідання учасники процесу надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису.
Позивачка ОСОБА_1 у поданій до суду 10.09.2026 року письмовій заяві від 10.09.2029 року позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Коберник О.В. у поданій до суду 09.09.2026 року письмовій заяві №3958 від 09.09.2026 року, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.
Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ст.15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що паспортом громадянина України документ № НОМЕР_2 , дата видачі 24.07.2017 року, орган, що видав 4812, дійсний до 24.07.2027 року, підтверджується особа позивачки – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Згідно витягу №4812-664890-2017 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_3 зареєстрованого 02.02.1982 року Кардашовською сільською радою Охрирського району Сумської області, актовий запис про шлюб №01 від 02.02.1982 року встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 02.02.1982 року та після укладання шлюбу прізвище дружини присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Миколаївській області 08.04.2008 року встановлено, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 .
Згідно свідоцтва Серія НОМЕР_5 про смерть виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 27.03.2014 року встановлено, що ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 62 роки, про що 16.03.2001 року складено відповідний актовий запис №7, місце смерті с.Ялинівка, Летичівського району Хмельницької області.
Відповідно до свідоцтва Серія НОМЕР_6 про шлюб виданого повторно Ленінським відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 20.03.2014 року встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 02.02.1991 року про що 02.02.1991 року складено відповідний актовий запис №113, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 ». 
Згідно свідоцтва Серія НОМЕР_7 про смерть виданого Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) 04.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 81 року, про що 04.01.2024 року складено відповідний актовий запис №9, місце смерті м.Старокостянтинів, Хмельницького району Хмельницької області.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2024 року приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Романюк Н.В. посвідчила те, що спадкоємцем зазначеного у даному свідоцтві майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її дочка ОСОБА_1 .
Згідно довідки приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Романюк Н.В. №86/01-16 від 01.07.2024 року встановлено, що спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 є її дочка ОСОБА_1 .
Позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом було оформлено право власності на земельну ділянку площею 13,18 га (цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованої на території Інгульської ТГ Баштанського району, Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-МК №012591, виданого на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Лоцкинської сільської ради №6 від 07.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1754 від 15.11.2001 року, та на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.07.2024 року за №386187780.
Відповідно до виписки з погосподарських книг Летичівської селищної ради (Ялинівська сільська рада) з 1950-2025 року за №38 від 03.02.2026 року: першепочатково головою двору за вказаною адресою була баба позивачки ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ); матір позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула на постійне проживання до вказаного будинку 30.03.1999 року; чоловік матері позивачки ОСОБА_4 , перебував за даною адресою з 30.03.1999 року по 06.03.2000 року, вибув до м.Миколаїв; після смерті ОСОБА_9 у 2001 році, головою двору (обійстя) згідно з по господарськими книгами за період 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020 та 2021-2025 років значиться матір позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в будинку одноосібно аж до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Матір позивачки ОСОБА_8 , добросовісно, відкрито та безперервно володіла і користувалась житловим будинком за АДРЕСА_1 , як власник майном протягом понад 20 років (з 2001 року до дня смерті у 2023 році), утримувала його в належному стані та сплачувала всі необхідні платежі. Будь-які претензії щодо правомірності володіння цим майном з боку третіх осіб чи органів місцевого самоврядування за її життя відсутні. Оскільки право власності на будинок за життя матері не було зареєстроване у встановленому законом порядку, позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору.
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 , виготовлений на замовлення фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 (кваліфікаційний сертифікат АЕ №003818 від 03.07.2015 року).
Згідно матеріалів спадкової справи №52/2024 заведеної приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Романюк Н.В. 19.06.2024 року щодо майна ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що єдиним спадкоємцем майна померлої є її дочка ОСОБА_15 .
Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України) (п.9 Постанови).
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Враховуючи положення ст.ст.335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214 ЦПК України).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15, 16 ЦК України, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови).
Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п.14 Постанови).
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , набутий позивачкою ОСОБА_1 правомірно, тобто вона добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше десяти років, а іншим шляхом визнати за нею право власності неможливо, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.16, 328 344 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, 206, 229, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , позначений в технічному паспорті під літерою «А-1», одноповерховий у складі відокремлених груп приміщень під номером: 1-1 коридор - 23,0 кв.м, 1-2 прихожа - 13,7 кв.м, 1-3 житлова - 18,0 кв.м, 1-4 житлова - 12 кв.м, 1-5 кухня - 11,0 кв.м, всього по будинку загальна площа - 77,7 кв.м, в тому числі житлова площа - 28,0 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідач: Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04404548, місцезнаходження селище Летичів, вул.Героїв Крут, 2/1, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, п.і.31500, е-мейл: rada@letychivotg.gov.ua.
Повний текст судового рішення складено 10 вересня 2026 року.

Суддя: Д.В.Цибульський