Справа № 686/15762/26 
Провадження № 3/686/3766/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
23.07.26  

23 липня 2026 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 о 21 год. 15 хв. 18 травня 2026 року по шосе Старокостянтинівське,5, у м.Хмельницькому керував транспортним засобом марки та моделі «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) і, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується довідкою про доставку повістки про виклик до суду), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно зі ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею, у судовому засіданні не є обов`язковою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»). Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, розгляд цієї справи, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, здійснюється за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захист інтересів якого у судовому засіданні здійснює захисник Савінський О.П., який просив, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт вчинення вищевказаного порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669420 від 18.05.2026 р. (з фіксацією порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху); направлення на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.05.2026 р. та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) і зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження таких оглядів; рапортів працівників поліції, у тому числі й складеного за результатом опрацювання здійсненого 18.05.2026 р. ОСОБА_2 на спецлінію служби «102» повідомлення про те, що біля магазину «Грош», по шосе Старокостянтинівське у м.Хмельницькому, чоловік (яким виявився ОСОБА_1 ) у стані алкогольного сп`яніння дістав із багажника автомобіля марки та моделі «Toyota RAV 4» предмет, схожий на пістолет, яким погрожує оточуючим та поводить себе неадекватно, у цих рапортах детально зафіксовані відомості про обставини подій, що відбувались у вказаному місці за участю ОСОБА_1 , який, з-поміж іншого, о 21 год. 15 хв. 18.05.2026 р. з ознаками алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля марки та моделі «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , під`їхав до магазину «Грош», що по шосе Старокостянтинівське у м.Хмельницькому, де в подальшому, на пропозицію поліцейського, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння; письмових пояснень ОСОБА_3 від 18.05.2026 р., які свідчать про те, що саме ОСОБА_1 (чоловік одягнений у зелену футболку) маючи ознаки алкогольного сп`яніння, в означені вище час та місці керував вищевказаним автомобілем; довідки інспектора ВАП УПП в Хмельницькій області ДПП та витягу з бази «Армор», з яких вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія та не являється позбавленим права керування транспортними засобами; здійснених за допомогою камери відеоспостереження, встановленої на приміщенні магазину «Грош» та нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення вищевказаного правопорушення ОСОБА_1 . Зокрема, вказані відеозаписи підтверджують ті обставини, що керований ОСОБА_1 автомобіль марки та моделі «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , о 21 год. 15 хв. 18.05.2026 р. здійснив заїзд на територію парковки, поруч із магазином «Грош», що у м.Хмельницькому, по шосе Старокостянтинівському,5, після чого водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 , разом із пасажиром вийшли із салону вказаного транспортного засобу та підійшли до двох осіб жіночої статі, однією із яких була ОСОБА_3 . Крім того, зафіксовано на означених відеозаписах і спілкування з ОСОБА_1 працівників поліції, які, у ході спілкування з водієм, після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 (який почав заперечувати факт свого керування вказаним транспортним засобом, зазначаючи спочатку про те, що водієм був кум (зафіксований на відеозаписі - ОСОБА_4 , який після зупинки автомобіля виходив з його переднього пасажирського сидіння), а потім про те, що керувала автомобілем дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , що через «фетиш», зі слів ОСОБА_1 , перед виходом з автомобіля помінялась із ним місцями (хоча в дійсності стояла на вказаній парковці у той момент, коли туди під`їхав керований саме ОСОБА_1 транспортний засіб)), будучи попередженим про існування відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і про те, що у випадку відмови від проходження такого огляду, відносно нього буде складений відповідний протокол, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння («…я не їхав, не бажаю проходити…» (огляд на стан алкогольного сп`яніння) «..я не буду, я не їхав..»). І лише після зазначених подій та роз`яснення ОСОБА_1 його прав, працівником поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, зі змістом якого було ознайомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Після перегляду вказаних відеозаписів, судом не встановлено будь-яких об`єктивних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодитись та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж, за бажанням ОСОБА_1 , пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 проходити такі огляди категорично відмовився, а тому співробітник поліції, зафіксувавши факти відмов ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, повідомивши останнього про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, правомірно склав такий протокол відносно ОСОБА_1 . До того ж, варто зазначити, що до обов`язків працівників поліції не входить довготривале вмовляння правопорушників пройти огляд на стан сп`яніння. Натомість, до обов`язку ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, належало на першу вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, в даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. Зі змістом вказаного пункту Правил дорожнього руху був обізнаний ОСОБА_1 , який, перед отриманням наявного у нього посвідчення водія, складав відповідний теоретичний іспит на знання вказаних Правил.
Порушень чинного законодавства під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в ході судового розгляду, не встановлено, такий складений у відповідності до положень ст.256 КУпАП, згідно зі ст. 251 цього ж Кодексу, є належним, достовірним і допустимим доказом у справі. 
За наведених обставин, зазначенні у письмовому клопотанні та в судовому засіданні захисником ОСОБА_6 аргументи щодо відсутності в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування зазначеним вище транспортним засобом саме ОСОБА_1 , який, зі слів захисника, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, оскільки пройти такий огляд у медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували, суд відхиляє, оскільки такі твердження захисника є безпідставними та спростовуються вищенаведеними, дослідженими в суді, належними, достовірними та допустимими доказами, зокрема й відеозаписами, про які зазначено вище та на яких, з-поміж іншого, зафіксовано, що у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місці та час (21 год. 15 хв. 18.05.2026 р. – відображений також і на комп`ютерному моніторі під час перегляду працівником поліції відео зі стаціонарної камери спостереження вказаного магазину), керував транспортним засобом марки та моделі «Toyota RAV 4», номерний знак НОМЕР_1 , саме ОСОБА_1 , який після відмови проходити запропонований йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», чітко відмовився від пропозицій працівників поліції пройти такий огляд у медичному закладі. До того ж, передбачений ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, та «Порядом направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, порядок направлення водія транспортного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як свідчать вищеозначені відеозаписи, порушено не було працівником поліції, яким у подальшому правомірно було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. До того ж, сам ОСОБА_1 будь-яких зауважень, щодо порядку направлення його для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці події не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час направлення для проведення такого огляду, а також під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Твердження захисника щодо неналежності та недопустимості наявних у матеріалах справи доказів, суд уважає безпідставними, з урахуванням наведених вище обставин, а також з огляду на таке. 
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також іншими документами. 
Відповідно до п.1 розд. ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п.15 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція №1376), до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Аналогічні положення містить Інструкція № 1395, згідно з п.1 розділу ІІ якої протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Крім того, суд враховує, що ні Інструкція № 1376, ні Інструкція № 1395 не містять приписів про обов`язкове долучення до протоколу про адміністративне правопорушення повного відео з моменту зупинки транспортного засобу. До того ж, судом не встановлено порушень вимог безперервності відеозаписів, в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС №1026 від 18.12.2018 р., чи інших порушень при їх оформленні.
Органом поліції долучено до протоколу необхідні фрагменти відеофайлів (навіть дублюючі та здійснені з різних ракурсів), які підтверджують усі обставини та факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому будь-яких сумнівів у достовірності та допустимості ці відеозаписи не викликають, оскільки на них у повному обсязі відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, вищеозначені, складені відносно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, акт та направлення, за змістом ст.251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення та, відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, як і відеозаписи, рапорти та пояснення, є предметом оцінки суду, в сукупності з іншими доказами, при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому у суду відсутні правові підстави вважати, що неналежними чи недопустимими доказами у справі є вказані документи, зокрема й означений протокол, зміст якого відповідає тим фактичним обставинам, що були встановлені судом. Окрім того, складений відносно ОСОБА_1 протокол не є єдиним джерелом доказів адміністративного правопорушення, суд також враховує інші, вищеозначені наявні у справі докази (у тому числі й відеозаписи, з фіксацією обставин вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення), які походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
Наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що було йому інкриміноване, та відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину, тому немає підстав для закриття провадження в справі, про що клопотав у судовому засіданні захисник.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (винесення постанови про накладення адміністративного стягнення), суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що становить підвищену суспільну небезпеку, особи порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст.23 КУпАП, з дотриманням закріплених у Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На переконання суду, саме таке стягнення, у цьому випадку, буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 27, 30, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору. 
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф вноситься порушником в установу банку України. 
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; 
витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Особа вважається позбавленою права керування транспортними засобами після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортними засобами, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. 
У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
Після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Після набрання постановою законної сили:
стягувачем штрафу є: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: м.Хмельницький, пров.Коцюбинського, 35/2;
стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Липська, 18/5; 
боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: 21081300, отримувач коштів: ГУК у Хмельницькій області; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 669420 від 18.05.2026 р.).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5. 

Суддя