Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/683/26
Провадження №2-о/338/79/26
26 серпня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Решетова В.В.,
присяжних Кравчук К.І., Зейналяна А.М.
з участю: секретаря судового засідання Смеречук Х.В.,

Сторони по справі:
заявник ОСОБА_1 
представник заявника-адвокат Семчук М.М.
заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , малолітня ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 про оголошення фізичної особи померлою, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити померлим її чоловіка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , днем смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - бойову позицію « ОСОБА_7 », розташована поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області.
Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року та мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 15 лютого 2023 року ОСОБА_6 був призваний на військову службу за мобілізацією та проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 .
За твердженням заявниці, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час ведення бойових дій поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області, при відбитті атаки противника на бойову позицію « ОСОБА_7 », її чоловік вірогідно загинув. Тіло з бойової позиції евакуйоване не було, у зв`язку з чим у подальшому військовослужбовець був облікований як зниклий безвісти. Після зазначених подій достовірних відомостей про його місце перебування немає.
Оголошення ОСОБА_6 померлим заявниці необхідне для державної реєстрації смерті чоловіка та реалізації передбачених законом прав членів його сім`ї, у тому числі у сфері соціального забезпечення і спадкових правовідносин.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних.
Ухвалою суду від 02 червня 2026 року до участі у справі як заінтересованих осіб залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , малолітню ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5 .
Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Семчук М.М. у судовому засіданні заяву підтримали і просили її задовольнити. Посилалися на те, що обставини ймовірної загибелі ОСОБА_6 підтверджуються первинними документами військової частини, матеріалами службового розслідування та показаннями військовослужбовців, які перебували разом із ним у районі бойових дій. Зазначили, що після подій 03 липня 2023 року будь-яких достовірних відомостей про перебування ОСОБА_6 живим, його повернення до місця проживання або підтримання ним зв`язку із сім`єю не отримано.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали заяву про оголошення їхнього сина померлим та просили її задовольнити.
Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, хоча були належним чином повідомленні про час та місце судового засідання, шляхом направлення судових повісток, через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд».
Міністерство оборони України подало письмові пояснення та просило розглядати справу без участі його представника. У поясненнях посилалося, зокрема, на приписи частини другої статті 46 ЦК України та постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 щодо обчислення строку для оголошення померлою особи, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями. Міністерство оборони України порушило питання про залучення до участі у справі дітей та батьків ОСОБА_6 , яке вирішено ухвалою суду від 02 червня 2026 року.
Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися; про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
Також, у судовому засіданні було допитано двох свідків - військовослужбовців, які проходили службу разом із ОСОБА_6 в одному підрозділі та перебували в районі бойових дій 03 липня 2023 року.
Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що 03 липня 2023 року під час відбиття атаки противника перебував на бойовій позиції та у бліндажі поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області разом із ОСОБА_6 . Під час бою він безпосередньо бачив, як біля входу до бліндажа ОСОБА_6 отримав поранення, після якого впав і не подавав ознак життя. За обставинами, які свідок особисто спостерігав у безпосередній близькості під час бою, він сприйняв це як загибель ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 03 липня 2023 року перебував на сусідній бойовій позиції поблизу с. Новоселівське. Під час бою, переміщуючись до іншої позиції, він особисто побачив ОСОБА_6 , який лежав без ознак життя. Побачене відбувалося безпосередньо в районі бойових позицій у час ведення бойових дій.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши письмові докази і оцінивши їх окремо та у взаємному зв`язку, приходить до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваного за мобілізацією, призначено на посаду радіотелефоніста третього стрілецького взводу третьої стрілецької роти, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №13 від 15 лютого 2023 року. Даний документ підтверджує проходження ОСОБА_6 військової служби та належність до підрозділу, бойові документи якого досліджені судом. 
Відповідно до витягу із журналу бойових дій №2/95/2Т від 26 червня 2023 року, встановлено, що у записі за 03 липня 2023 року зазначено, що близько 12 год 30 хв під час відбиття атаки противника на позицію «ШТАТ» (86243) загинув солдат ОСОБА_6 , радіотелефоніст третього стрілецького взводу третьої стрілецької роти. Дану подію віднесено до бойових безповоротних втрат. Суд оцінює цей доказ, який має істотне значення, оскільки запис зроблено у первинному бойовому документі та він безпосередньо фіксує час, місце і характер події.
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №165 від 08 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 наказано вважати таким, що зник безвісти, та з 09 липня 2023 року виключити з відповідних видів забезпечення; підставою зазначено рапорт командира від 03 липня 2023 року. Сам по собі подальший облік військовослужбовця як зниклого безвісти не спростовує змісту журналу бойових дій, оскільки причини такого обліку конкретизовані матеріалами службового розслідування.
Так, у витягу з акту службового розслідування військової частини НОМЕР_2 №39 від 29 липня 2023 року зафіксовано, що під час відбиття атаки на позиціях першого рубежу оборони поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області ОСОБА_6 зник за особливих обставин при виконанні бойового завдання. Крім того, в акті окремо зазначено, що ОСОБА_6 ймовірно загинув, а його тіло залишається на позиції, у зв`язку з чим він вважається зниклим безвісти. Отже, цей документ не лише підтверджує бойові обставини події, а й пояснює, чому за наявності відомостей про ймовірну загибель офіційний кадровий облік надалі містив статус зник безвісти.
Разом з тим, у повідомленні сім`ї №39 зазначена дата 02 липня 2023 року, як дата зникнення ОСОБА_6 . Суд враховує цю розбіжність, однак зазначене повідомлення має інформаційний, похідний характер, натомість на думку суду журнал бойових дій, наказ №165, акт службового розслідування та безпосередні показання обох допитаних судом свідків, узгоджено пов`язують вирішальну бойову подію саме з 03 липня 2023 року. Тому в частині визначення дня вірогідної смерті, суд надає перевагу сукупності первинних та безпосередніх доказів.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в судовому засіданні підтверджується внесення 10 липня 2023 року відомостей у кримінальному провадженні №12023270340002490 за частиною першою статті 115 КК України, у зв`язку зі зникненням ОСОБА_6 . Зазначення у ньому 01 липня 2023 року як дати останнього зв`язку із сім`єю характеризує іншу фактичну обставину - час останнього контакту - і не суперечить первинному бойовому запису про подію 03 липня 2023 року.
Відповідно до витягу з протоколу відповідної комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №2 від 20 лютого 2025 року ОСОБА_6 включений до переліку військовослужбовців, які станом на час розгляду комісією вважаються безвісти зниклими або такими, що потрапили в полон. Формулювання документа є узагальненим та не містить конкретних відомостей про перебування ОСОБА_6 у полоні, тому цей доказ, на думку суду, підтверджує збереження невизначеного офіційного статусу особи, однак сам по собі не спростовує відомостей первинних бойових документів і показань очевидців.
Показання допитаних судом свідків є послідовними в істотних для справи обставинах та та узгоджуються між собою доповнюють один одного. Свідок ОСОБА_8 безпосередньо спостерігав отримання ОСОБА_6 поранення і його стан одразу після цього, а свідок ОСОБА_9 того самого дня бачив ОСОБА_6 без ознак життя на бойовій позиції. Обидва свідки особисто перебували у відповідному районі бойових дій, тому їх показання узгоджуються з журналом бойових дій щодо дати, бойової обстановки та загибелі військовослужбовця, а також з актом службового розслідування щодо неможливості евакуації тіла. Обставин, які б давали підстави сумніватися у здатності свідків сприймати події, про які вони повідомили суду, або свідчили про істотні суперечності між їх показаннями та письмовими доказами, судом не встановлено.
Посилання Міністерства оборони України на відсутність у матеріалах справи відповідей Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Об`єднаного центру Служби безпеки України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Національного інформаційного бюро та Міжнародного комітету Червоного Хреста суд враховує. Разом з тим відсутність таких відповідей у матеріалах справи означає відсутність додаткової інформації з відповідних джерел, але не є позитивним доказом того, що ОСОБА_6 після 03 липня 2023 року перебував живим, у полоні чи в іншому відомому місці. За конкретних обставин цієї справи зазначені доводи не спростовують сукупності первинних військових документів та безпосередніх показань двох очевидців події.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. За змістом статей 76, 80, 81, 89 ЦПК України суд встановлює обставини справи на підставі належних і допустимих доказів, оцінюючи достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Частиною другою цієї статті передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій; з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити її померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
За частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель, у тому числі у зв`язку з воєнними діями чи збройним конфліктом, суд може оголосити її померлою від дня вірогідної смерті.
Верховний Суд у постанові від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 виходив із того, що за наявності припущень про смерть фізичної особи у зв`язку з воєнними діями, коли достовірно встановити факт смерті у звичайному порядку неможливо, належним процесуальним способом є звернення із заявою про оголошення особи померлою на підставі статті 46 ЦК України, а не про встановлення факту смерті.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, здійснюючи тлумачення частини другої статті 46 ЦК України, наголосила на запобіжній функції встановлених цією нормою строків. Водночас Велика Палата зазначила, що коли документи, відеоматеріали, показання свідків чи інші докази дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити загибель особи, невиправдане зволікання з усуненням правової невизначеності не відповідає принципу правової визначеності.
У постанові від 29 квітня 2026 року у справі №577/6144/25 Верховний Суд, застосовуючи наведений підхід, зазначив, що за відсутності лише тіла військовослужбовця, але за наявності достатньої та несуперечливої сукупності доказів його загибелі під час бойових дій, відмова в оголошенні особи померлою не узгоджується із завданнями цивільного судочинства та принципом правової визначеності; документи військової частини, матеріали службового розслідування, журнал бойових дій та показання військовослужбовців мають оцінюватися у взаємному зв`язку.
Верховний Суд у постанові від 26 травня 2026 року у справі №278/3810/25 сформулював висновок, що за наявності істотних обставин, які дають підстави з великою вірогідністю припустити загибель особи внаслідок воєнних дій, та за відсутності обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо її місцезнаходження, суд може застосувати скорочений шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, з дня настання відповідної події - вірогідної загибелі, а не ставити можливість оголошення особи померлою виключно у залежність від припинення бойових дій на відповідній території.
У постанові від 15 липня 2026 року у справі №146/1265/25 Верховний Суд звернув увагу, що перелік доказів у справах цієї категорії не є вичерпним і може включати накази командування, бойові документи, акти службових розслідувань, матеріали кримінальних проваджень, інформацію компетентних органів, показання свідків, фото- та відеоматеріали. У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що неможливість застосування спеціальної підстави не позбавляє заінтересовану особу права на оголошення фізичної особи померлою на загальних підставах і в строки, визначені частиною першою статті 46 ЦК України.
Застосовуючи наведені норми та правові висновки до встановлених обставин, суд виходить не лише з факту припинення зв`язку із ОСОБА_6 під час бойових дій. Зокрема, у справі наявна взаємоузгоджена сукупність доказів, що безпосередньо характеризують саму подію: витяг з первинного журналу бойових дій №2/95/2Т від 26.06.2023р. містить запис про його загибель ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витяг акту службового розслідування №39 від 29 липня 2023 року підтверджує ймовірну загибель та неможливість евакуації тіла; витягу з наказу №31 від 01.08.2023р. про облік як зниклого безвісти виданий саме після цієї події; два військовослужбовці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , допитані судом, особисто спостерігали обставини, які вказують на смерть ОСОБА_6 на бойовій позиції.
Ці докази походять з різних джерел, однак у ключових обставинах - особі військовослужбовця, даті 03 липня 2023 року, місці поблизу с. Новоселівське, веденні бою, бойовій позиції та наслідку події - взаємно узгоджуються. Формальний подальший статус, як зник безвісти має документально зафіксоване пояснення: тіло залишилося на бойовій позиції та не було евакуйоване. Конкретних відомостей, які б свідчили про перебування ОСОБА_6 після цієї події живим або у відомому місці, матеріали справи не містять.
За таких обставин суд не встановлює факт смерті як достовірно підтверджену подію, що є предметом іншої категорії справ, а констатує передбачений статтею 46 ЦК України та достатній для оголошення особи померлою високий ступінь вірогідності загибелі ОСОБА_6 .
В судовому засіданні встановлено, що від часу бойової події минув значний період, однак жодних конкретних відомостей, які б змінювали викладену доказову картину або вказували на інше місце перебування ОСОБА_6 , матеріали справи не містять. За встановлених обставин немає обґрунтованих підстав очікувати, що лише подальший плин часу змінить оцінку події 03 липня 2023 року.
Від дня вірогідної загибелі - ІНФОРМАЦІЯ_2 - до дня звернення заявниці до суду 06 травня 2026 року минуло значно більше ніж шість місяців. З огляду на конкретну доказову сукупність у цій справі та наведений висновок Верховного Суду у справі №278/3810/25, суд вважає дотриманою часову передумову для застосування скороченого шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України.
Крім того, на день ухвалення цього рішення - 26 серпня 2026 року - з 03 липня 2023 року минуло більше трьох років, протягом яких у місці постійного проживання ОСОБА_6 та у його сім`ї немає достовірних відомостей про місце його перебування. Отже, на час вирішення справи існує також загальна трирічна часова підстава, передбачена частиною першою статті 46 ЦК України.
Визначаючи день вірогідної смерті, суд виходить з того, що саме 03 липня 2023 року прямо зазначено у журналі бойових дій як день загибелі ОСОБА_6 .. Крім того, з цією датою пов`язані рапорт, витяг з наказу №165 від 08.07.2023р., висновки із акту службового розслідування №39 від 29.07.2023р. та показання двох очевидців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..
Тому відповідно до частини третьої статті 46 ЦК України днем смерті ОСОБА_6 слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, суд приходить до висновку, що місце вірогідної смерті достатньо визначено тими самими доказами: бойова позиція «Штат», розташована поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області. 
Відповідно до ч.1,2 статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці особи, оголошеної померлою, протягом п`яти років не мають права відчужувати нерухоме майно, яке перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини, а заборону відчуження накладає нотаріус, який видав свідоцтво про право на спадщину. 
Відповідно до частини другої статті 308 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає його відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті, а також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а за передбачених законом умов - відповідному органу місцевого самоврядування або державному нотаріальному архіву для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що встановлені обставини та досліджені докази у їх сукупності є достатніми для оголошення ОСОБА_6 померлим із визначенням днем його вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцем смерті бойової позиції «Штат» поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження при ухваленні рішення не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі статей 46-48 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 305-309, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , малолітня ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 .
Днем смерті ОСОБА_6 вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 - день його вірогідної загибелі під час виконання бойового завдання та відбиття атаки противника.
Місцем смерті ОСОБА_6 вважати місцевість поблизу с. Новоселівське Сватівського району Луганської області, на бойовій позиції «Штат».
Після набрання рішенням законної сили надіслати його Чернігівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для державної реєстрації смерті ОСОБА_6 , а також відповідно до частини другої статті 308 ЦПК України - нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а за наявності передбачених законом підстав - відповідному органу місцевого самоврядування або державному нотаріальному архіву для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Роз`яснити, що відповідно до статті 48 ЦК України та статті 309 ЦПК України у разі появи фізичної особи, яку оголошено померлою, або одержання відомостей про місце її перебування суд за місцем перебування цієї особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про оголошення фізичної особи померлою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 28 серпня 2026 року.

Головуючий суддя          В.В. Решетов

Присяжні           К.І. Кравчук

А.М. Зейналян