ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2026 Справа № 914/460/26 
м.Львів
за позовом: Фізичної особи – підприємця Оприск Марти Володимирівни, с. Дроговиж, Миколаївського району, Львівської області,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс», м. Львів
про: стягнення заборгованості в сумі 1584202,66 грн
Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА 
Секретар с/з Василь КРАВЕЦЬ
Представники сторін:
від позивача: Семиренко П.Я. – представник;
від відповідача: не з`явився.

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ: 
2. Фізична особа – підприємець Оприск Марта Володимирівна звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» про стягнення заборгованості за договором субпідряду від 09.12.2024 №0912/24 в сумі 1584202,66 грн., з якої: 1457203,20 грн основного боргу та 126999,46 грн інфляційних втрат.
3. Ухвалою суду від 19.02.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фізичної особи – підприємця Оприск Марти Володимирівни залишено без руху.
4. Від позивача через систему «Електронний суд» поступили заяви про усунення недоліків позовної заяви від 26.02.2026 (вх.№5807/26 від 27.02.2026) та від 02.03.2026 (вх.№6093/26 від 03.03.2026). 
5. Ухвалою суду від 04.03.2026 прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.04.2026.
6. 19.03.2026 через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8059/26).
7. 31.03.2026 через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 9129/26).
8. Ухвалою суду від 01.04.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.05.2026.
9. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 11.05.2026, 27.05.2026, 17.06.2026. 
10. 17.06.2026 через систему «Електронний Суд» від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 17210/26).
11. 24.06.2026 через систему «Електронний Суд» від відповідача поступила заява про розгляд справи без участі представника відповідача. 
12. Представник позивача в судове засідання 01.07.2026 з`явився, позовні вимоги підтримав з врахуванням поданих пояснень від 17.06.2026. 
13. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
14. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
15. В судовому засіданні 01.07.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
16. АРГУМЕНТИ СТОРІН.
17. Аргументи позивача.
18. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе за Договором субпідряду № 0912/24 про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом від 09.12.2024 року зобов`язань із своєчасної оплати наданих послуг у розмірі 1607203,20 грн. Крім цього, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь 126999,46 грн інфляційних втрат. 
19. В процесі розгляду справи подав додаткові пояснення, у яких зазначив що позивачем допущено помилку при розрахунку інфляційних втрат та вважає, що розмір інфляційних втрат повинен становити 65827,00 грн. просив врахувати дані пояснення при розгляд справи.
20. Представник позивача зазначив, що залишає за собою право на подання заяви на підтвердження витрат на правничу допомогу в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
21. Аргументи відповідача.
22. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що сторонами договору прямо погоджено, що строк виконання грошового зобов`язання залежить від факту отримання бюджетного фінансування. 
23. Відтак відповідач пояснює, що затримка оплати виникла з причин, що не залежать від волі відповідача, а саме через особливості бюджетного фінансування. 
24. Разом з тим відповідач здійснив часткову оплату у сумі 150 000 грн, що підтверджує його добросовісну поведінку.
25. Відповідач зазначає про неправомірне заявлення позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та інших фінансових санкцій, оскільки такі вимоги суперечать умовам п.6.7 Договору, укладеного між сторонами договору та є юридично необґрунтованими. 
26. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат, процентів та інших фінансових санкцій.
27. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
28. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
29. Між Фізичною особою-підприємцем Оприск Мартою Володимирівною (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСЛА СЕРВІС», в особі директора Шолубко Романа Ігоровича (замовник) виникли зобов`язальні правовідносини з послуг перевезення автомобільним транспортом військових вантажів. 
30. Сторони уклали Договір субпідряду № 0912/24 про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом від 09 грудня 2024 року, за яким Позивач (Виконавець) зобов`язався надати Відповідачу (Замовнику) послуги з автомобільних перевезень, а Відповідач (Замовник) – прийняти й оплатити такі послуги на умовах та за цінами, визначеними цим Договором (п. 1.1. Договору). 
31. Відповідно до п.п. 2.1.-2.4. Договору вартість послуг з перевезень вантажів за даним договором залежить від габаритності вантажу, його маси та відстані перевезення. Вартість наданих послуг з перевезень визначається відповідно до специфікації визначення вартості перевезень вантажів дорожніми транспортними засобами. Сума даного Договору становить суму всіх платежів, здійснених у відповідності з його умовами протягом всього строку дії. У складі вартості ціни враховані всі податки та збори, загальновиробничі, адміністративні, операційні та інші витрати виконавця, пов`язані з наданням послуг, а також прибуток (постачальницька винагорода) Позивача (Виконавця). 
32. Відповідно до умов п.п. 3.1 – 3.4 договору субпідряду відповідач за фактично надані послуги мав здійснювати оплату щомісячно, а позивач до 5 числа місяця, наступного за звітним, мав надавати відповідачу акти наданих послуг, що дає підстави для висновку про те, що оплата за звітний місяць мала здійснюватись не пізніше наступного місяця.
33. Крім того, згідно з п.3.5 Договору, оплата проводиться на підставі підписаних актів після надходження коштів від Міністерства оборони України. 
34. Відповідно до п.3.6 Договору, у разі затримки фінансування Замовник має право здійснити оплату протягом 10 банківських днів з моменту надходження коштів.
35. Згідно п.3.2. Договору передбачено, що до 05 числа місяця, наступного за звітним, Позивач (Виконавець) надає Відповідачу (Замовнику) Акт наданих послуг за звітний місяць, рахунок на оплату та завірені печаткою Виконавця копії товарнотранспортних накладних, а у разі перевезення у міжнародному сполученні – CMR, які підтверджують фактичне надання послуг за цим Договором. 
36. Відповідно до пп. 5.3.1– 5.3.2. Позивач (Виконавець) зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим Договором, забезпечити надання послуг, якість яких відповідає вимогам законодавства України та умовам цього Договору, а Відповідач (Замовник), у свою чергу, зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги на умовах даного Договору (пп. 5.1.1. Договору). 
37. Згідно з Актом звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2025 – 01.01.2026 між Відповідачем (ТОВ «ІСЛА СЕРВІС») і Позивачем (Ф-ОП Оприск М.В.) на користь Позивача (ФОП Оприск М.В.) наявна заборгованість – 1 607 203,20 грн (один мільйон шістсот сім тисяч двісті три гривні двадцять копійок). 
38. Також факт надання транспортних послуг з перевезення вантажів підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи. 
39. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за Договором субпідряду про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом № 0912/24 від « 09» грудня 2024 року Позивач (Виконавець) виконав у повному обсязі. 
40. Заперечень щодо надання послуг від відповідача не подано.
41. Станом на момент подання позову у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 1 607 203,20 грн. 
42. Між сторонам підписано акт звірки розрахунків за період 01.01.2025 – 01.01.2026 (за 2025 рік), де відповідачем визнано наявність заборгованість станом на 01.01.2026 у у розмірі 1 607 203,20 грн. 
43. Позивач звертався до Відповідача з письмовою вимогу про перерахування у 7-денний строк з дати отримання цієї вимоги на рахунок ФОП Оприск Марти Володимирівни суму заборгованості у розмірі 1 607 203,20 грн. 
44. Позивачем на вищезазначену вимогу від Відповідача отримано лист-відповідь від 23.01.2026 р. вих. № 9, в якому йдеться про те, що погашення поточної заборгованості здійснюється поетапно шляхом часткових платежів, що підтверджуються відповідними платіжними документами
45. Станом на дату ухвалення рішення відповідачем не подано доказів повної оплати вартості наданих послуг.
46. ОЦІНКА СУДУ.
47. Предметом доказування є обставини, з якими пов`язується факт укладення договору перевезення вантажів та його не виконання в частині своєчасної та повної оплати.
48. Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
49. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
50. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
51. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
52. Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
53. Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
54. Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (частина 1 стаття 908 Цивільного кодексу України).
55. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 стаття 909 Цивільного кодексу України).
56. Згідно ч. 2, 3 ст. 909 ЦК України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
57. Як встановлено судом, на виконання умов Договору субпідряду № 0912/24 про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом від 09 грудня 2024 року.
58. Факт належного виконання перевезень позивачем підтверджується підписаними сторонами товарно-транспортними накладними, у яких відповідач підтвердив відсутність претензій за обсягом, якістю та строками виконання перевезень. Додатково підтвердженням є акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2025 – 01.01.2026, яким відповідач визнав суму заборгованості у розмірі 1607203,20 грн .
59. Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі №916/499/20 звернув увагу на те, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, лише за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.
60. Доказів сплати 1607203,20 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.
61. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).
62. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
63. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
64. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).
65. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
66. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
67. Щодо покликання відповідача на відсутність бюджетних фінансувань, суд зазначає наступне.
68. У відповідності до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеної у справі № 916/1345/18, відсутність бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
69. Так, Верховний Суд у наведеній справі дійшов висновку, що посилання сторони на відсутність бюджетних коштів для фінансування оплати робіт за договором є безпідставним. Колегія суддів при цьому зазначила, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України», відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не звільняє державу чи її органи від відповідальності за невиконання зобов`язань.
70. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 1607203,20 грн, то у цій частині позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. 
71. Щодо стягнення інфляційних втрат.
72. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
73. Суд перевірив нарахування інфляційних втрат, з врахуванням наданих додаткових пояснень позивача, погоджується з уточненим розрахунком позивача та приходить до висновку, що 65827,00 грн інфляційних втрат підлягають до задоволення. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за доцільне відмовити.
74. Щодо тверджень відповідача про неправомірне заявлення позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та інших фінансових санкцій, оскільки такі вимоги суперечать умовам укладеного між сторонами договору, то з цього приводу суд зазначає, що згідно п. 6.7 договору сторонами встановлено, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України розмір відсотків для замовника становить 0 (нуль) відсотків.
75. Проте, суд зазначає, що вимог про стягнення відсотків річних від простроченої суми заборгованості , а також інших фінансових санкцій позивачем не заявлено.
76. Заборони нарахування інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості умови договору субпідряду № 0912/24 про надання послуг з перевезення військових вантажів автомобільним транспортом від 09 грудня 2024 року не містять. 
77. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
78. У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
79. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
80. Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
81. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
82. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
83. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані і визнані обґрунтованими, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково і складають: 1457203,20 грн основного боргу та 65827,00 грн інфляційних втрат. 
84. СУДОВІ ВИТРАТИ.
85. Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» (79000, м.Львів, вул.Довженка, буд.7, код ЄДРПОУ 40427343) на користь Фізичної особи підприємця Оприск Марти Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1457203,20 грн основного боргу, 65827,00 грн інфляційних втрат та 18276,36 грн судового збору.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 13.07.2026.

Суддя Щигельська О.І.