П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/20022/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Савицька Н.В. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Савицької Н.В. 
суддів: Томчука А.В.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, і просив суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком протиправними;
- скасувати рішення від 30.09.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області зарахувати період безпосередньої участі ОСОБА_1 в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 21.03.2022 по 12.08.2022, з 22.08.2022 по 10.05.2023, з 23.05.2023 по 23.09.2023, з 04.11.2023 по 15.11.2023 до його страхового стажу із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2025 року про призначення йому дострокової пенсії за віком зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 29.03.2022 по 04.09.2022, з 15.09.2022 по 20.06.2023, з 02.07.2023 по 14.08.2023, з 12.09.2023 по 23.12.2023 із застосуванням кратності з розрахунку один місяць служби за три місяці та призначити йому пенсію з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив військову службу у складі Збройних Сил України за мобілізацією та безпосередньо брав участь у заходах із забезпечення оборони України під час збройної агресії російської федерації, що підтверджується належними доказами. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив у призначенні дострокової пенсії за віком, оскільки не врахував періоди його участі у бойових діях та не зарахував їх до страхового стажу на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці), як це передбачено законодавством України. Позивач вважає, що при розгляді його заяви орган Пенсійного фонду неправомірно застосував норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування спеціальних норм законодавства, що регулюють пенсійне забезпечення військовослужбовців та учасників бойових дій. Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30 вересня 2025 року № 222030035350 про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: з 29.03.2022 по 04.09.2022; з 15.09.2022 по 20.06.2023; з 02.07.2023 по 14.08.2023; з 12.09.2023 по 23.12.2023, із застосуванням пільгового обчислення - один місяць служби за три місяці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти відповідне рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу пенсійного органу, яким просив залишити рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року по справі № 560/20022/25 без змін, а подану Головним управлінням Пенсійного фонду України Чернігівській області апеляційну скаргу - без задоволення.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 09 лютого 2022 року призваний на військову службу за мобілізацією через ІНФОРМАЦІЯ_1 до лав Збройних Сил України.
З 09 лютого 2022 року по 23 грудня 2023 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України Міністерства оборони України на посаді водія-санітара відділення забезпечення взводу забезпечення медичної роти, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 02 червня 2025 року № 2084/6046 позивач безпосередньо брав участь у заходах із забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації у такі періоди: з 29.03.2022 по 04.09.2022; з 15.09.2022 по 20.06.2023; з 02.07.2023 по 14.08.2023; з 12.09.2023 по 23.12.2023.
Крім того, 20 січня 2023 року позивач отримав поранення у вигляді вибухової травми (акубаротравми) під час виконання обов`язків військової служби в районі населеного пункту Авдіївка Донецької області, що підтверджується довідкою про обставини травми від 16 лютого 2023 року № 1207, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .
23 грудня 2023 року позивача звільнено з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2023 № 363.
Згідно з указаним наказом календарна вислуга років позивача у Збройних Силах України становить 03 роки 08 місяців 28 днів.
23 вересня 2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
За результатами розгляду зазначеної заяви за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення від 30 вересня 2025 року № 222030035350 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Згідно з розрахунком, здійсненим відповідачем, страховий стаж позивача становить 21 рік 03 місяці 04 дні, що є меншим за встановлений законодавством мінімальний розмір 25 років для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14 жовтня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу направлено супровідний лист із повідомленням про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії.
29 жовтня 2025 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком із урахуванням періодів його безпосередньої участі у бойових діях.
Листом від 11 листопада 2025 року № 15356-14486/С-03/8-2200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відмову у зарахуванні періодів військової служби у пільговому обчисленні, зазначивши, що таке обчислення застосовується лише до періодів служби до 01 січня 2004 року.
Не погоджуючись із рішенням від 30.09.2025 № 222030035350 та діями органів Пенсійного фонду України, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.
Водночас, у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ), від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три.
Також, підпунктом "а" пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.
Колегія суддів звертає увагу, що системний аналіз наведених норм права в їх взаємозв`язку із статтею 57 Закону №1788-XII дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається.
За змістом правозастосування, яке міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а, зарахування до спеціального та пільгового стажу періоду проходження військової служби в потрійному розмірі є належним правозастосуванням вказаних нормативних положень.
Участь позивача у бойових діях підтверджується довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Вказане має значення в аспекті визначення правової підстави для обчислення періоду військової служби в трикратному розмірі.
Отже, обчислення періоду служби саме в трикратному розмірі стосується особливого порядку проходження такої служби, а саме: безпосередньої участі у бойових діях.
Відтак, відмова органу Пенсійного фонду про зарахування спірного періоду в кратному розмірі є протиправною.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Савицька Н.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Томчук А.В.    Драчук Т. О.