Справа № 694/1226/26 
Провадження № 3/694/326/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 року м. Звенигородка
Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а:
О 18 год. 14 хв. 20.04.2026року  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_2 , по вул. Козацька в с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не має посвідчення водія категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року, оскільки постановою від 10.11.2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, о 18 год. 14 хв. 20.04.2026року  ОСОБА_1 , по вул. Козацька в с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_2 , з непристебнутим ременем безпеки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3в ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 , в присутності матері ОСОБА_2 , свою вину визнав та щиро розкаявся. Пояснив, що ввечері 20.04.2026 року він сів за кермо автомобіля ВАЗ 21011, який знаходиться у його користуванні, та поїхав у власних справах. Він усвідомлював, що не мав права на керування транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія. Ремінь безпеки дійсно був не пристебнутий через неуважність. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє не допускати в подальшому порушень. Також зауважив, що його сім`я змушена була покинути свій дім через бойові дії, рятуючись від війни. Він та його мати є внутрішньо переміщеними особами та наразі не мають власного житла, а батько ОСОБА_3 загинув, захищаючи Україну, а тому мати виховує його самостійно. Внаслідок переїзду вони опинилися у скрутних житлових умовах та наразі мати не працює, тому не має стабільного доходу. Їх єдиний дохід, це державна допомога, яку вони отримують на проживання як ВПО. Враховуючи, що він є неповнолітнім та щиро розкаюється, просив застосувати до нього заходи впливу, передбачені законодавством для неповнолітніх.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, та правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП –  порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
-за ч.5 ст. 126 КУпАП – даними протоколу про адміністративне правопорушення №ЕПР1 № 645867 від 20.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, копією постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до

адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.1 ст.121 КУпАП, даними відеозапису, що міститься в матеріалах справи;
-за ч.5 ст. 121 КУпАП – даними протоколу про адміністративне правопорушення №ЕПР1 № 645877 від 20.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Згідно положень ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127 вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1цьогоКодексу.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника ОСОБА_1 , який на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг повноліття, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність – щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді догани.
Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 33, 36, ч. 5 ст. 126, ч.5 ст.121, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
у х в а л и л а:
визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення  та застосувати до нього захід впливу у виді догани.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.М.Кравченко