ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/2049/26

Господарський суд Одеської області 
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С. 
За участю представників сторін: 
Від позивача: Безверха І.П. на підставі довіреності; 
Від відповідачів: не з`явилися; 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до фізичної особи-підприємця Кулицької Ріти Андріївни, ОСОБА_1 про стягнення 111 278,79 грн, – 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі – АТ «Державний ощадний банк України») звернулося до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Кулицької Ріти Андріївни (далі – ФОП Кулицька Р.А.), ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 111 278,79 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 90 400,98 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 20 877,81 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Кулицькою Р.А. зобов`язань за кредитним договором №119.10-10/486 від 08.12.2021, виконання зобов`язань за яким було забезпечено договором поруки, укладеним між позивачем та ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 27.05.2026 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Місцезнаходженням ФОП Кулицької Р.А. згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Новотроїцька селищна територіальна громада Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_1 згідно з наявною в матеріалах справи копією паспорта також зареєстрований на території вказаної громади. При цьому відомості про включення відповідачів до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери як внутрішньо переміщених осіб на дату відкриття провадження були відсутні. 
Водночас Новотроїцька селищна територіальна громада Генічеського району Херсонської області згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 №376 (зі змінами) включена до тимчасово окупованих територій, датою тимчасовою окупації є 24.02.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідачі були повідомлені про розгляд судом даного спору шляхом публікації на офіційному вебсайті суду відповідних оголошень. 
З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення відповідачів про розгляд судом даної справи. Оскільки відповідачами не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.
08.12.2021 між АТ «Державний ощадний банк України» (Банк) та ФОП Кулицькою Р.А. (Позичальник) було укладено кредитний договір №119.10-10/486, розділ 3 якого визначає основні умови кредитування.
Відповідно до п. 3.1, 3.2 кредитного договору №119.10-10/486 від 08.12.2021 сума та валюта максимального ліміту кредитування становить 100 000,00 грн; спосіб надання кредиту та строк кредитування наступні: кредит надається одноразово з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 07.12.2024.
Згідно з п. 3.4 кредитного договору №119.10-10/486 від 08.12.2021 процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 18,50%.
Позичальник здійснює повернення кредиту та проводить сплату процентів за користування ним відповідно до графіку платежів, який є додатком 2 до цього договору, та у випадках, визначених договором, підлягає корегуванню Банком (п. 3.10 кредитного договору №119.10-10/486 від 08.12.2021).
У додатку №1 до кредитного договору №119.10-10/486 від 08.12.2021 викладено графік платежів, згідно з яким Позичальник зобов`язаний щомісячно з 07.01.2022 до 07.11.2024 погашати суму кредиту у розмірі по 2 777,78 грн, 07.12.2024 – у розмірі 2 777,70 грн.
08.12.2021 між АТ «Державний ощадний банк України» (Кредитор або Банк), ФОП Кулицькою Р.А. (Боржник) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки №П-1017, згідно з п. п. 2.1, 2.2 якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному кредитним договором. 
При цьому у п. 1.1 договору поруки №П-1017 від 08.12.2021 сторонами було передбачено, що під кредитним договором сторони розуміють договір №119.10-10/486 від 08.12.2021, укладений між Кредитором та Боржником.
Відповідно до п. 10.3 договору поруки №П-1017 від 08.12.2021 дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням). 
АТ «Державний ощадний банк України» на виконання зобов`язань за кредитним договором №119.10-10/486 від 08.12.2021 було видано ФОП Кулицькій Р.А. кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 08.12.2021.
На підтвердження часткового виконання ФОП Кулицькою Р.А. зобов`язань за кредитним договором №119.10-10/486 від 08.12.2021 позивачем були надані виписки по банківському рахунку відповідача. 
Листами від 12.02.2026 АТ «Державний ощадний банк України» повідомило ФОП Кулицьку Р.А. та ОСОБА_1 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №119.10-10/486 від 08.12.2021 у загальному розмірі 155 424,39 грн. Вказаний лист був двічі направлений на електронну пошту Позичальника, вказану в кредитному договорі; у договорі поруки контактна електронна пошта поручителя не вказана.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. 
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. 
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Предметом заявленого АТ «Державний ощадний банк України» позову є вимога про солідарне стягнення з ФОП Кулицької Р.А. та ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 90 400,98 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 20 877,81 грн.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. 
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що сторони, уклавши кредитний договір, мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно “користуватися кредитом”, натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за “користування кредитом”) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за “користування кредитом” поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 08.12.2021 між АТ «Державний ощадний банк України» та ФОП Кулицькою Р.А. було укладено кредитний договір №119.10-10/486, на виконання зобов`язань за яким Банком було видано Позичальнику кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером.
Проте, як з`ясовано судом, та не спростовано ФОП Кулицькою Р.А., на дату звернення АТ «Державний ощадний банк України» до суду з даними позовними вимогами відповідачем не було у повному обсязі повернуто кредитні кошти, які за умовами кредитного договору №119.10-10/486 від 08.12.2021 були надані відповідачу на строк до 07.12.2024.
Враховуючи викладене вище господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ «Державний ощадний банк України» позовних вимог до ФОП Кулицької Р.А. в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 90 400,98 грн.
АТ «Державний ощадний банк України» також заявлено вимоги про стягнення процентів у розмірі 20 877,81 грн, нарахованих позивачем до 09.12.2024. За результатом оцінки позовних вимог Банку в цій частині позову господарський суд дійшов наступного висновку.
Нарахування АТ «Державний ощадний банк України» процентів поза межами строку кредитування згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду не відповідає вимогам ЦК України у зв`язку з чим господарський суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позивачем вимог в цій частині шляхом присудження до стягнення з ФОП Кулицької Р.А. процентів у розмірі 20 865,18 грн, нарахованих до 07.12.2024, тобто у межах строку кредитування.
Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Верховним Судом у постанові від 02.10.2025 у справі № 910/1986/25 наголошено, що законодавець пов`язує виникнення солідарної відповідальності у зобов`язальному праві, коли існує відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. 
Солідарне зобов`язання виникає лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства (див. наприклад постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81 цс 18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178 цс 18), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (провадження № 14-386 цс 18), від 23 січня 2019 року у справі № 712/21651/12) (провадження № 14-526 цс 18)). 
З огляду на укладення 08.12.2021 між АТ «Державний ощадний банк України», ФОП Кулицькою Р.А. та ОСОБА_1 договору поруки №П-1017, за умовами якого Поручитель відповідає перед Банком як солідарний боржник за виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення із відповідачів заборгованості у загальному розмірі 111 266,16 грн.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» позовних вимог шляхом присудження до стягнення з фізичної особи-підприємця Кулицької Ріти Андріївни, ОСОБА_1 у солідарному порядку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 90 400,98 грн, заборгованості за процентами у розмірі 20 865,18 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. 
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 – 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Кулицької Ріти Андріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (73003, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Європейська, будинок 26; ідентифікаційний код 02766367) заборгованість за кредитом у розмірі 90 400,98 грн (дев`яносто тисяч чотириста грн 98 коп.), заборгованість за процентами у розмірі 20 865,18 грн (двадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн 18 коп.). 

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Кулицької Ріти Андріївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (73003, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Європейська, будинок 26; ідентифікаційний код 02766367) судовий збір у розмірі 1 331,05 грн (одна тисяча триста тридцять одна грн 05 коп.). 

4. Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Херсонського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (73003, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Європейська, будинок 26; ідентифікаційний код 02766367) судовий збір у розмірі 1 331,05 грн (одна тисяча триста тридцять одна грн 05 коп.).

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Накази видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення складено 14 вересня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна