Справа № 136/338/26
Провадження № 22-ц/801/1501/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року | Справа № 136/338/26 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів: Панасюка О. С., Шемети Т. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області, ухвалене 10 квітня 2026 року суддею Кривенком Д. Т. у м. Липовець, дата складення повного рішення невідома, 

УСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі – ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС") звернулося в суд із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 10.08.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1433-1414, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір.
Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором А8109.  Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: 1000,00 грн. сума кредиту, 365 днів строк кредитування, 21 днів базовий період, 15,00% - комісія за видачу кредиту від суми кредиту, 1,05% - промо-ставка, 1.50% в день знижена відсоткова ставка, стандартна % ставка: 1,50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 1,18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). 
ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, однак остання умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
Станом на 20.01.2026 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 5 938,50 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 1000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 4788,50 грн, простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 150, 00 грн. 
Разом із тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 . Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 938,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 000,00 гривень. 
За таких обставин, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом – 1 000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 4 000,00 гривень; що разом становить 5 000,00 гривень та понесені судові витрати.
10 квітня 2026 року рішенням Липовецького районного суду Вінницької області вказаний вище позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1433-1414 від 10.08.2024 у розмірі 1000 грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 532 грн. 48 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій посилається на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в кредитному договорі сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів та строку кредитування.
Вказує на те, що поняття «денна процентна ставка» та «процентна ставка, встановлена договором, яка нараховується на залишок неповерненої суми кредиту», мають різну правову природу та зміст, і не повинні ототожнюватися.
За договорами про споживчий кредит, денна процентна ставка повинна розраховується саме на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених на дату укладання такого договору.
Відповідно до п.4.16. Кредитного договору № 1433-1414 від 10.08.2024 денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 1.379% (одна ціла, триста сімдесят дев`ять тисячних процентів).
Пунктом 4.19. Договору розраховано денну відсоткову ставку у відповідності до вищезазначеної формули, яка передбачена Законом України «Про споживче кредитування», а саме: Денна процентна ставка 1.379 процентів = (5033.00 грн./1000.00 грн.)/365 днів х 100%.
Отже, денна процентна ставка, передбачена пунктом 4.16 Договору, відповідає вимогам чинного законодавства «Про споживче кредитування» та не перевищує встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору.
Таким чином, позивачем дотримано всіх вимог чинного законодавства та не допущено порушень прав відповідачки, а сама денна процентна ставка не перевищувала встановленого законодавством обмежень на момент укладення договору.
Разом із тим, вказане залишилося поза увагою суду першої інстанції.
Ураховуючи вищевикладене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вважає, що стороною позивача надано достатньо доказів та наведено підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задовольнити з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги слідує, що рішення суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту не оспорюється. 
Фактично, скаржник не погоджується із рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками.
Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом із тим, вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.
Судом установлено, що 10.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1433-1414 (а.с.12-23).
Пунктом 2.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 1000,00 грн.; 365 днів строк кредитування, 21 днів базовий період, 15,00% - комісія за видачу кредиту від суми кредиту, 1,05% - промо-ставка, 1.50% в день знижена відсоткова ставка, стандартна % ставка : 1,50% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 1,18% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). 
Із довідки про перерахування суми кредиту №1433-1414 від 10.08.2024, наданої ТОВ «Укр кредит фінанс», убачається, що позивач здійснив видачу кредитних коштів ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії №1433-1414 від 10.08.2024 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LiqPay на платіжну картку номер НОМЕР_1 в сумі 1000,00 грн (а.с.25).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1433-1414 від 10.08.2024 заборгованість відповідачки становить 5938,50 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 1000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 4788,50 грн., простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту 150, 00 грн (а.с.-26-38).
Водночас кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 938,50 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 5 000 грн (а.с.10).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що умови кредитного договору №1433-1414 від 10.08.2024 в частині встановлення процентної ставки, а саме: 1,05 % – промо-ставка, 1,50 % на день – знижена процентна ставка, а також стандартна процентна ставка у розмірі 1,50 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів та 1,18 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується, починаючи з 181 календарного дня дії договору, суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Договір №1433-1414 укладено 10.08.2024, тобто у період, коли максимальний розмір денної процентної ставки становив 1,5 %, а починаючи з 20.08.2024 – 1 %.
Водночас умовами договору передбачено застосування процентної ставки у розмірі 1,50 % на день протягом перших 180 календарних днів, що включає період після 20.08.2024, коли допустима Законом гранична ставка вже становила 1 %.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню лише 1000 грн, які від нього отримала відповідачка, а стягнення процентів є неможливим в зв`язку з недійсністю договору у даній частині.
Разом із тим, колегія суддів із вказаним висновком не погоджується з огляду на таке.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Установлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитний договір та підписала його у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Разом із тим, відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Із матеріалів цивільної справи вбачається, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, відповідачка не скористалась своїм правом як споживач на відмову від надання їй кредиту без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення.
Своїм підписом на договорі відповідачка також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Велика Палата Верховного Суду зазначила у своїй постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, що відповідно до частини першої ст. 1048 та частини першої ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступними процентними ставками:
Стандартна процентна ставка становить:
- 1.50% (одна ціла, п`ятдесят сотих процентів) за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою.
- 1.18% (одна ціла, вісімнадцять сотих процентів) за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Згідно з п. 10.1. Кредитного договору промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1.05% (одн ціла, п`ять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом протягом перших 21 (двадцять один ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця.
Знижена процентна ставка становить 1.50 % (одна ціла, п`ятдесят сотих
відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом до 180 (сто вісімдесятого) дня користування кредитом (включно), яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом за умови своєчасного і належного виконання позичальником умов Договору щодо оплати кредиту та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.
Аналізуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №1433-1414 від 10.08.2024, суд апеляційної інстанції встановив, що позивачем станом на 20.01.2026 здійснювалось нарахування лише по процентам за користування кредитом (згідно з п. 4.10. та 10.1. Кредитного договору) в строк договору (згідно з п. 4.13. Договору), що погоджений між сторонами.
Крім того, із наданого розрахунку вбачається, що позивачем не нараховувалися відповідачці проценти за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеня, штраф або інші платежі за неналежне виконання умов Кредитного договору
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції послався на Закон № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року та яким встановлено обмеження на денну ставку: з 24.12.2023 по 21.04.2024 максимальна ставка - 2,5% на день, з 22.04.2024 по 19.08.2024 - 1,5% на день, з 20.08.2024 і далі - 1% на день.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Пунктами 8 та 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі по споживчий кредит зазначається: 
-процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;
-денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені.
З викладеного слідує, що поняття "денна процентна ставка" та "процентна ставка, встановлена договором, яка нараховується на залишок неповерненої суми кредиту", мають різну правову природу та зміст, і не повинні ототожнюватися.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Даним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином, положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з ч. 4 цієї ж статті.
Оскільки договір №1433-1414 був укладений 10 серпня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідачки не могла перевищувати 1,5%.
При цьому, положення ч. 5 ст. 8 Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування», внесені згідно із Законом України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, не вказують на недійсність або нікчемність умов договору про надання споживчого кредиту, яким передбачаються умови про нарахування кредитором процентів за користування кредитом в розмірі, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1%). Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором про споживчий кредит, з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка (далі - ДПС) розраховується у процентах за формулою, що наведена у ч. 4 ст. 8 Закону, а саме: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t *100%, де: ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Отже, для цілей обчислення ДПС, як і для цілей обчислення реальної річної процентної ставки, визначаються загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону).
Таким чином, законодавець прямо вказує на необхідність розрахунку ДПС саме в залежності від розміру наданого тіла кредиту, при чому включає в це процентне значення не тільки відсотки за користування кредитними коштами, але й комісії та інші платежі. У той час «процентна ставка у день», яку кредитодавці часто зазначають у своїх договорах означає який відсоток від конкретно несплаченого тіла кредиту має нараховуватись відповідачу у якості відсотків за користування кредитними коштами у певний день/період.
Фактично законодавець зазначає, що денна процентна ставка це всі загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, які виражаються у відсотках від наданого тіла кредиту, і вводить законодавчі обмеження на розмір цього проценту, тобто вводить обмеження на суму яку позичальник має сплачувати щодня за користування кредитними коштами, у прямій залежності від тіла наданого йому кредиту.
Беручи до уваги формулу розрахунку денної процентної ставки (ДПС) наведену у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», колегія суддів приходить до висновку, що  у кредитному договорі № 1433-1414 від 10.08.2024 кредитодацем встановлено правильно денну проценту ставку згідно з чинного законодавства у розмірі 1.379% процентів, що не перевищує законодавчих обмежень, згідно з якими максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,5% в період (з 23.04.2024 по 20.08.2024 ).
З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково застосував до щоденно нарахованої заборгованості денну процентну ставку та дійшов хибного висновку що денна процента ставка визначена умовами договору є неналежною, та як наслідок помилково відмовив у нарахованих відсотках та позбавив позивача законного права на отримання процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов укладеного договору.
Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також ураховуючи, що нараховані суми заборгованості позивачем здійснено відповідно до умов договору, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, знайшли своє підтвердження, а тому оскаржуване рішення не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.
Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 662,40 грн, а також за подання апеляційної скарги у розмірі 3 993,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.
Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 10 квітня 2026 року скасувати та ухвалити нове.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ:38548598) заборгованість за кредитним договором №1433-1414 від 10.08.2024 у розмірі 5 000 (п`ять тисяч )гривень 00 копійок, із яких: 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок прострочена заборгованість за кредитом; 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 662,40 грн, а також за подання апеляційної скарги у розмірі 3 993,60 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий         О. В. Ковальчук
Судді:          О. С. Панасюк 
Т. М. Шемета