ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1876/26
Номер провадження 3/495/696/2026
15 липня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючий, місце мешкання: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

05.05.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №762475 від 05.03.2026 з доданими до них матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі -КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення із таким формулюванням: 01.03.2026 ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання - АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля по відношенню до своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, ображав її, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.
05.03.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ВАД №762475.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи не подав. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Приймаючи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, суд розцінює причину неявки ОСОБА_1 як неповажну, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП надано: адмінпротокол ВАД № 762475 від 05.03.2026, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копія електронного рапорту ЄО, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 .
Згідно пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , конфлікт у сім`ї виник у зв`язку із пізнім поверненням неповнолітньої ОСОБА_2 додому, яка повернулась з прогулянки пізніше обумовленої 22.00 год. 
У фабулі протоколу за ч.2 ст.173-2 КУпАП вказано про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вчинив домашнє насильство психологічного характеру, при цьому не зазначено про завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю останній, доказів таких дій матеріали справи також не містять. Зазначено лише що "могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю".
Однак склад даного правопорушення є матеріальним і вимагає обов`язкової наявності шкідливих наслідків, які вже настали на момент події.
Відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів (медичних документів, довідок, висновків психолога чи актів служби у справах дітей), які б свідчили про факт реального завдання шкоди психічному здоров`ю дитини чи погіршення її психоемоційного стану внаслідок дій батька.
Сам по собі факт виклику працівників поліції неповнолітньою особою після висловлених їй батьком зауважень щодо пізнього повернення додому, за відсутності доведеного факту завдання шкоди її здоров`ю, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Анна ТОПАЛОВА