Справа № 529/781/26
Провадження № 2-о/529/44/26
РІШЕННЯ
іменем України

24 серпня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Петренко Л.Є.
з участю секретаря - Звягольської В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Полтавська районна державна нотаріальна контора, ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 14.07.2026 звернулась до Диканського районного суду Полтавської області із заявою в якій просить встановити факт належності померлій бабі ОСОБА_2 та померлій тітці ОСОБА_3 правовстановлюючого документа – свідоцтв про право власності.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що вона являється спадкоємицею за правом представлення після смерті баби ОСОБА_2 .. За життя бабі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.07.1990 Диканською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 712 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1990 цією з держнотконторою та зареєстрованого за № 714, належала частина житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . 
Однак у вказаних свідоцтвах прізвище ім`я та по батькові померлої баби зазначено « ОСОБА_4 ».
Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом першої черги була донька померлої - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В свою чергу, єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 являється її племінниця - заявниця ОСОБА_1 . 
За життя ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1990 Диканською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого у реєстрі за № 714, була власницею частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . При цьому у вказаному правовстановлюючому документі, анкетні дані спадкодавці вказані російською мовою як « ОСОБА_3 ».
Внаслідок вказаного невірного написання прізвища померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у правовстановлюючих документах, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке відкрилось після смерті тітки ОСОБА_3 .

Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
05.08.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, однак її представником - адвокатом Нагайником М.Г. подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність самої заявниці, просить заяву задоволити. 
Представники заінтересованих осіб – Полтавська районна державна нотаріальна контора та ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заперечень суду від заінтересованих осіб не надійшло.
Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про смерть (а.с.16).
20.07.1990 державним нотаріусом Диканської держнотконтори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно померлого ОСОБА_5 , яке зареєстровано у реєстрі за № 714, згідно якого ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 є спадкоємицями на частину спадкового майна, яке складається з частини будинковолодіння.
У вказаному свідоцтві прізвище ім`я та по батькові ОСОБА_2 вказано російською мовою як « ОСОБА_4 » (а.с. 26).
Також 20.07.1990 нині померлій ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого по АДРЕСА_1 , зареєстровано у реєстрі за № 712 (а.с. 24-25).
Дане свідоцтво заповнено російською мовою та анкетні дані нині померлої ОСОБА_2 вказано « ОСОБА_4 ».
Як вбачається з реєстраційного посвідчення, яке видане ОСОБА_2 17.02.1997 Полтавським міжміським БТІ, що частина житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Диканською держнотконторою 20.07.1990 року. 
З поданих суду документів - належно завірених копій сторінок паспорта громадянина України, ім`я та по батькові ОСОБА_2 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12). 
З вказаного слідує, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.07.1991, а також Свідоцтво про право власності, видане 20.07.1990 року, зміст яких зазначений російською мовою, належать останній і виданий саме ОСОБА_2 . 
Разом з тим спадкоємцем на іншу частину житлового будинку у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1990 року Диканською держнотконторою та зареєстрованого за № 714, вказана « ОСОБА_3 ». Анкетні дані останньої вказані російською мовою.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про смерть (а.с.11).
Зі змісту Будинкової книги житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , встановлено, що у такому були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.19-23).

З поданих суду документів - належно завірених копій сторінок паспорта громадянина України, ім`я та по батькові ОСОБА_3 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7). 
З вказаного слідує, що Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.07.1991, зміст якого зазначений російською мовою, належать останній і виданий саме ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Даний факт має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо.
Факт встановлюється з метою подальшого оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 .
Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності нині померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідних свідоцтв. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд 
ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтва про право власності, виданого 20.07.1990 року Диканською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 712 на частку у праві власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .
Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1990 року Диканською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 714 на частку у праві власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 у рівних частинах. 
Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.07.1990 року Диканською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 714 на частку у праві власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 у рівних частинах. 
Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча Л.Є. Петренко