Справа №567/475/26
Провадження №2/567/508/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2026 року | м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Венгерчук А.О. 
секретар - Дем`янчук Н.В.

за участі
представника позивача – Бадзюня В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, -

в с т а н о в и в:
АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в розмірі 36 631,61 грн., мотивуючи тим, що в рамках проекту monobank клієнтам-фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток.
Вказує, що відповідно до підписаної анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 13.05.2024 відповідачка отримала споживчий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зазначає, що відповідачка погодилася з тим, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. 
Позивач вказує, що 13.05.2024 між банком та відповідачкою укладено договір, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 500000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank. 
Для надання послуг банк видав відповідачці неактивовану платіжну картку (чорну картку monobank), яку було активовано банком при додаванні відповідачкою інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону або при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації відповідачки при проведенні операцій з використанням картки при активації картки було встановлено ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису відповідачки, та остання погодилася, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. 
Позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.509, 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, розмір якої становить 36 631,61 грн., в тому числі 32 286,07 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) та 4345,54 грн. – заборгованість за пенею. 
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 631,61 грн., а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою від 24.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав та доводів викладених у позовній заяві. Підтвердив факт часткового погашення відповідачкою заборгованості в загальному розмірі 15 800 грн. та надав виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 17.03.2026 по 31.08.2026.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України.
В поданій на адресу суду заяві ОСОБА_1 підтвердила факт укладення кредитного договору 13.05.2024 з АТ «Універсал банк» та наявності заборгованості. Одночасно просить суд при вирішенні спору врахувати часткове погашення нею заборгованості та здійснювати розгляд справи в її відсутності.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, виходить з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 13.05.2024 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви відповідачка своїм підписом підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту і тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, зазначивши про взяття на себе зобов`язання з його виконання. 
Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачці саме через мобільний додаток, тому відповідачка ознайомлена саме з Правилами, які діяли на дату підписання анкети-заяви.
Одночасно, згідно анкети-заяви ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручно підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. З цією метою ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватись нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. ОСОБА_1 визнає, що удосконалений електронний підпис (УЕП) є аналогом власноручного підпису.
Таким чином, між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці встановлено первинний кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн., який в подальшому неодноразово було збільшено та спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць (37,2 % річних), яка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості за кредитом, та зі сплатою збільшеної відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць, яка нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості.
Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету. 
Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою електронного підпису є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами таких договорів.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020 електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). 
Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитного договору, з його укладенням сторони домовились, що укладення такого договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитором ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Тобто, підписавши договір електронним підписом, відповідачка підтвердила, що вона погоджується виконувати його умови та розуміє його зміст.
З доводів позивача, які не спростовано відповідачкою, а також з досліджених судом доказів встановлено, що відповідачці 13.05.2024 було відкрито поточний рахунок, на який встановлено первинний кредитний ліміт, а також видано платіжну картку (чорну карту monobank). 
Активація відповідачкою отриманої платіжної картки, користування поточним рахунком та використання кредитних коштів свідчить про укладення між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та ОСОБА_1 відповідно до ст.628 ЦК України змішаного договору, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі кредитного договору.
Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 
З доводів позивача судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 користувалася платіжною карткою, отримувала кредитні кошти та здійснювала погашення заборгованості.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". 
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника ОСОБА_1 , відповідачка після встановлення їй кредитного ліміту неодноразово користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості.
При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідачка не лише користувалася кредитними коштами, а й фактично визнала укладення договору, вчинивши дії, спрямовані на його виконання та погашення заборгованості за отриманим кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідачки, однак здійснювані нею платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Вказані обставини відповідачкою не спростовані. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по рахунку боржника та розрахунком заборгованості, а відтак з урахуванням відсутності наданих відповідачкою доказів, які б спростовували заборгованість у заявленому позивачем розмірі суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася у розмірі 32 286,07 грн. 
Одночасно суд враховує, що відповідачкою в рахунок погашення заборгованості 29.05.2026 було сплачено 3 000 грн., 22.06.2026 – 12 800 грн., що підтверджується наданою суду випискою про рух коштів по картці відповідачки та поясненнями представника позивача, відтак до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16 486,07 грн.
При вирішенні позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 4 345,54 грн. суд виходить з наступного.
Згідно умов кредитного договору (Тарифів) санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення) становлять: від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн., від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн., від 91 до 120 (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних. від 121 (211) дня до повного погашення (строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається Банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів) - штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних.
Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який триває на даний час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Згідно розрахунку заборгованості пеня нараховувалась за період з 01.03.2025 по 01.01.2026.
За наведених обставин стягнення пені у розмірі 4 345,54 грн. за вищевказаним кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд також звертає увагу на те, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18).
З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №607/11746/17).
Також при вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. 
З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 16 486,07 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1 198,21 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (юридична адреса: м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг від 13.05.2024 року у розмірі 16 486 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 07 коп. та судовий збір у розмірі 1 198 (одна тисяча сто дев`яносто вісім) грн. 21 коп. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.09.2026.

Суддя Острозького районного суду | Венгерчук А.О.