ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 924/784/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,
представників учасників справи:
позивача - Молень Р. Б. (адвокат),
відповідача - Логінова Т. Ю. (самопредставництво),

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-2016" 
на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 та
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-2016"
до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним частково та скасування пунктів рішення, у частині, що стосується позивача.

ВСТАНОВИВ: 

1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-2016" (далі - ТОВ "Інвестбуд-2016", Товариство, позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК, Комітет, відповідач) про визнання недійсним та скасування пунктів рішення адміністративної колегії Відділення АМК від 11.07.2025 № 72/80-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК) у справі № 72/42-23, в частині, що стосується Товариства.

1.2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуване рішення в частині, що стосується позивача, є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

1.3. Також позивач посилався на порушення норм Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210), у частині своєчасності та розумності строків розгляду справи та притягнення його до відповідальності поза межами строків визначених у Законі № 2210, що відповідно до частини першої статті 59 цього Закону є підставою для визнання протиправним та скасування рішення.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Господарський суд Хмельницької області рішенням від 28.10.2025 (суддя Видобовський О. Д.), яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 (колегія суддів: Філіпова Т. Л., Василишин А. Р., Бучинська Г. Б.) у задоволенні позову відмовив.

2.2. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний господарський суд, виходив з того, що Відділенням АМК дотримано вимог Закону № 2210 під час розгляду антимонопольної справи. Водночас позовна заява ТОВ "Інвестбуд-2016" містить виключно думку позивача щодо прийнятого відповідачем Рішення, не містить жодного документального підтвердження доводів Товариства та не спростовує встановлених Відділенням АМК під час розгляду справи обставин і зібраних доказів.

2.3. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджуються обставини, що строки розгляду відповідачем справи № 72/42-23 залежали від об`єктивно існуючих обставин.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі ТОВ "Інвестбуд-2016", із посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1. Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із посиланням на пункти 1, 4 частини третьої статті 310.

4.1.2. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права, без врахування висновків Верховного Суду, які викладені у постановах Верховного Суду від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21, від 04.09.2025 у справі № 916/5677/23, від 11.09.2025 у справі № 922/3820/24 та від 09.12.2025 у справі № 910/9652/24, зокрема, в частині наявності підстав "виправданості" тривалості розгляду антимонопольної справи та чинників (що стосується положень статей 35, 37-1, 42 Закону № 2210 щодо строків розгляду антимонопольної справи органами Комітету).

4.1.3. На переконання скаржника, суди першої та апеляційної інстанції не дали належної правової оцінки доводам позивача щодо пропуску Комітетом строків притягнення позивача до відповідальності. Проігнорувавши вказані обставини, суди порушили вимоги норм процесуального права, а оскаржувані судові рішення ухвалені без повного, всебічного з`ясування дійсних обставин справи та без належного дослідження доказів у судовому засіданні. 

4.1.4. Скаржник вважає, що суди самоусунулися від виконання обов`язку щодо надання оцінки його доводам та фактично обмежилися формальним дублюванням позиції Відділення АМК замість здійснення належної перевірки рішення останнього на предмет його відповідності вимогам статті 59 Закону № 2210.

4.2. Доводи інших учасників справи
4.2.1. У відзиві Відділення АМК просить суд відмовити у її задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.1. Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовані такими фактичними встановленими обставинами та висновками.

5.2. За поданням відділу досліджень і розслідувань від 06.03.2020 № 69/03-13п Тернопільським обласним територіальним відділенням запропоновано внести на розгляд адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України питання про початок розгляду справи у зв`язку з наявністю в діях:
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Львів-Буд 1" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводилися Тернопільською міською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2019-08-16-001447-b;
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та Приватного підприємства "Спецбудтранс" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводилися Байковецькою сільською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2018-06-23 -000030-b;
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та Приватного підприємства "Спецбудтранс" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводилися Байковецькою сільською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2018-02-12-001735-a, 
порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

5.3. Розпорядженням адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.03.2020 №69/3-рп/к "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" розпочато розгляд справи № 937-УД за ознаками вчинення: 
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та ТОВ "Львів-Буд 1" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводилися Тернопільською міською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2019-08-16-001447-b;
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та ПП "Спецбудтранс" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводились Байковецькою сільською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2018-06-23-000030-b;
- ТОВ "Інвестбуд- 2016" та ПП "Спецбудтранс" під час підготовки та участі у закупівлях, які проводились Байковецькою сільською радою, ідентифікатор закупівлі UA-2018-02-12-001735-a порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.
Збір та аналіз доказів у справі доручено Відділу досліджень і розслідувань.

5.4. Про початок розгляду справи - ТОВ "Інвестбуд- 2016" повідомлено листом від 06.03.2020 № 69-02/268.

5.5. Головний спеціаліст Відділу досліджень і розслідувань в Тернопільській області Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України звернувся до голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України із поданням "Про виділення справи" від 09.05.2023 № 72-03/69-п, зокрема, з пропозицією внести на розгляд адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального Відділення АМК питання про виділення в окреме провадження матеріалів справи № 937-УД, які стосуються ознак вчинення ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів, які проводилися Байковецькою сільською радою з ідентифікаторами закупівлі: UA-2018-06-23-000030-b та UA-2018-02-12-001735-a.

5.6. Розпорядженням від 12.05.2023 адміністративна колегія Відділення АМК постановила виділити матеріали справи № 937-УД, які стосуються ознак вчинення ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів, які проводилися Байковецькою сільською радою з ідентифікаторами закупівлі: UA-2018-06-23-000030-b та UA-2018-02-12-001735-a в окреме провадження та присвоїти новій справі номер № 72/42-23.

5.7. Про виділення матеріалів справи № 937-УД в окреме провадження та присвоєння новій справі номеру № 72/42-23, позивача повідомлено листом від 22.05.2023 № 72-02/1051.

5.8. Копію подання з попередніми висновками у справі від 26.06.2025 № 72/42-23 із повідомленням про місце, дату та час засідання адміністративної колегії Відділення АМК у справі №72/42-23 направлено позивачу листом від 27.06.2025.

5.9. Адміністративною колегією Відділення АМК прийнято Рішення від 11.07.2025 №72/80-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 72/42-23, яким, зокрема, визнано, що:
- ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс", вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів з ідентифікатором закупівлі UA-2018-02-12-001735-a по закупівлі робіт із предметом "Капітальний ремонт ділянки вулиць Зелена від вул. Шевченка до будинку №17 , від вул. Шевченка до будинку №25, від будинку №30 до будинку №44 в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області", код за ДК 021:2015: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь", які проводилися Байковецькою сільською радою (пункт 1 резолютивної частини рішення);
- за вчинення порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону № 2210, зокрема на ТОВ "Інвестбуд-2016" накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн (підпункт 2.1 резолютивної частини рішення);
- визнано, що ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс", вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів з ідентифікатором закупівлі UA-2018-06-23-000030-b по закупівлі робіт із предметом: "Капітальний ремонт ділянки вулиць Зелена від вул. Шевченка до будинку №17, від вул. Шевченка до будинку №25, від будинку №30 до будинку №44 в с. Курники Тернопільського району Тернопільської області, код за ДК 021:2015:45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь", які проводилися Байковецькою сільською радою (пункт 3 резолютивної частини рішення);
- за вчинення порушення, зазначене у пункті 3 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону № 2210, зокрема на ТОВ "Інвестбуд 2016" накладений штраф у розмірі 68 000,00 грн (пункт 4.1 резолютивної частини рішення).

5.10. Витяг із Рішення АМК від 11.07.2025р. № 72/80-р/к направлено на адресу позивача листом від 11.07.2025.

5.11. Також матеріали справи містять розпорядження адміністративної колегії Відділення від 15.08.2025 № 72/82-рп/к, яким виправлена описка в рішенні Відділення АМК від 11.07.2025 № 72/80-р/к у справі № 72/42-23, шляхом уточнення дати розпорядження та його номеру про початок розгляду справи № 937-УД за ознаками вчинення ТОВ "Інвестбуд- 2016", ТОВ "Львів-Буд 1" та ПП "Спецбудтранс" порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю, шляхом викладення у правильній редакції: розпорядження від 06.03.2020 № 69/3-рп/к замість неправильного: розпорядження від 01.02.2020 № 69/1-рп/к.

5.12. Суди першої та апеляційної інстанції вказали, що згідно з оскаржуваним Рішенням АМК відповідачем встановлені у справі обставини щодо узгодженості поведінки, зокрема, ТОВ "Інвестбуд- 2016" під час підготовки та участі у торгах з ідентифікатором закупівлі UA-2018-02-12-001735-a, а також участі у торгах з ідентифікатором закупівлі UA-2018-06-23-000030-b, підтверджується таким:
- пов`язаністю ПП "Спецбудтранс" та ТОВ "Інвестбуд-2016" між собою; 
- наявністю сталих господарських відносин між учасниками торгів (наявність договорів оренди приміщень та місцезнаходження за однією адресою, наявністю договорів оренди машин та механізмів); 
- трудовими відносинами між ПП "Спецбудтранс" та засновником ТОВ "Інвестбуд-2016";
- використанням спільної ІР-адреси (при поданні тендерних пропозицій, для подання звітності в органи ДПС та для подання статистичної звітності, під час входу до автоматизованої системи обслуговування банківських рахунків);
- спільною підготовкою до Торгів (особливості залучення ТОВ "Інвестбуд-2016" матеріально-технічної бази, необхідної для участі в Торгах, обставини виконання кошторисних розрахунків, завантажених в складі тендерних пропозицій на торги, спільні особливості редагування назви предмета закупівлі в кошторисній документації); спільні особливості оформлення тендерних пропозицій (однакові граматичні помилки та особливості подання інформації в документах щодо підтвердження наявності необхідної матеріально-технічної бази, спільні особливості оформлення документа "Календарний графік виконаних робіт", спільні особливості виконання документа "Тендерна пропозиція");
- наявністю однакових дефектів на документах;
- однаковими властивосями електронних файлів.

5.13. На підставі вищезазначеного в оскаржуваному Рішенні АМК відповідачем зазначено, що вказані факти у своїй сукупності свідчать про те, що ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс" під час підготовки документів для участі у торгах, діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель за Законом України "Про публічні закупівлі".

5.14. Звертаючися до суду з позовом "Інвестбуд- 2016" наголошувало на тому, що Рішення Відділення АМК у частині, що стосується позивача є недійсним, оскільки прийняте з порушенням визначеного законом порядку, зокрема: статті 19 Конституції України, статті 37-1, частини першої статті 42 Закону № 2210, оскільки прийняте поза межами п`ятирічного строку давності притягнення до відповідальності, що, на його думку, в сукупності свідчить про наявність підстав для його скасування.

5.15. Дослідивши матеріали справи, суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що Відділенням АМК у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у Рішенні АМК встановлено обставини, зокрема, щодо узгодженості поведінки ТОВ "Інвестбуд- 2016" із ПП "Спецбудтранс", під участі у торгах з ідентифікатором закупівлі UA-2018-02-12-001735-a та у торгах з ідентифікатором закупівлі UA-2018-06-23-000030-b. Наведені у Рішенні АМК факти свідчать про те, що на всіх стадіях підготовки тендерних пропозицій для участі у торгах позивач та інший учасник були обізнані щодо участі кожного з них у торгах, а тому Відділенням АМК у межах визначених законом повноважень, правильно кваліфіковано їх антиконкурентні узгоджені дії та в результаті встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції застосовано передбачені Законом № 2210 заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу.

5.16. Водночас у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував правомірність і обґрунтованість висновків Відділення АМК стосовно того, що позивач допустив порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210.

5.17. У вирішенні доводів позивача, зокрема, щодо невиправданої тривалості розгляду відповідачем справи № 72/42-23, суди встановили такі обставини:
- згідно з матеріалами антимонопольної справи після прийняття розпорядження Адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення АМК від 06.03.2020 № 69/3-рп/к про початок розгляд справи № 937-УД за ознаками вчинення ТОВ "Інвестбуд- 2016", ТОВ "Львів-Буд 1", ПП "Спецбудтранс" порушень, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 № 2210 у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю з наступними ідентифікаторами закупівлі: UA-2019-08-16-001447-b (замовник Тернопільська міська рада), UA-2018-06-23-000030-b та UA-2018-02-12-001735-a (замовник Байковецька сільська рада);
- відповідно до пункту 4.1. розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 № 23-рп "Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України" (зі змінами), з 01.06.2020 припинено Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, шляхом приєднання його до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;
- у подальшому згідно з пунктом 7.4. вказаного Розпорядження з 02.06.2020, змінено найменування Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

5.18. Судами також встановлено, що після прийняття розпорядження Адміністративної колегії Відділення АМК від 12.05.2023 №72/49-рп/к про виділення матеріалів справи № 937-УД, які стосуються ознак вчинення ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів з ідентифікаторами закупівлі: UA-2018-06-23-000030-b та UA-2018-02-12-001735-a, які проводилися Байковецькою сільською радою, в окреме провадження з присвоєнням новій справі номеру № 72/42-23, відповідачем, з метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин, здійснено комплекс заходів, спрямованих на збір та аналіз інформації, опрацювання всіх матеріалів справи № 937-УД (необхідні матеріали долучено до справи 72/42-23). 

5.19.  Зокрема, складалися та надсилалися вимоги та листи про надання інформації, складалися процесуальні документи (подання про початок розгляду справи, розпорядження про початок розгляду справи, виділення справи, подання про продовження строку розгляду справи, подання з попередніми висновками у справі, запрошення на засідання адміністративної колегії), вчинялися процесуальні дії (своєчасне надсилання учасникам процесуальних документів, запрошень на засідання, дотримання строків надсилання процесуальних документів учасникам, можливість ознайомлюватись з матеріалами справи), складалися інформаційно-аналітичні довідки та службові записки, отримувалася інформація з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі ДРАЦС), із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта господарювання Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

5.20. Як встановили суди у матеріалах антимонопольної справи містяться, зокрема:
- вимога Тернопільського обласного територіального відділення АМК (від 05.01.2021 № 72-02/57) адресована Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ);
- вимога Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 12.03.2020 №69-02/286), адресована ДП "Прозорро";
- вимога Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 12.03.2020 № 69-02/287), адресована АТ "Райффайзен Банк Аваль";
- вимога Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 12.03.2020 № 69-02/288), адресована АТ КБ "Приватбанк";
- вимога Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 14.05.2020 № 69-02/460), адресована ТОВ "Закупки.Пром.Уа";
- письмова інформація ТОВ "Закупки.Пром.Уа" (від 26.05.2020 № 680/05) адресована Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 06.07.2020 № 72-02/2803), адресована ГУ ДПС в Тернопільській області; 
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 06.07.2020 № 72-02/2809, адресована Державній службі статистики;
- вимоги Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 25.08.2020 № 72-02/1789 та від 25.08.2020 № 72-02/1791), адресовані ПП "Спецбудтранс" та ТОВ "Інвестбуд-2016"; 
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 28.08.2020 № 72-02/1819), адресована ГУ ДПС в Тернопільській області;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (від 28.08.2020 № 72-02/1820), адресована ГУ ПФУ в Тернопільській області;
- лист-відповідь ПП "Спецбудтранс" (№ 18/09 від 18.09.2020) та додаткова інформація з додатками (№13/10 від 13.10.2020) на вимогу комітету про надання інформації від 25.08.2020;
- лист-відповідь ТОВ "Інвестбуд-2016" із додатками на вимогу комітету від 25.08.2020);
- письмова інформація ТОВ "УКРНЕТ" (№420/01/01-08 від 06.11.2020), адресовануа Відділу досліджень і розслідувань у Тернопільській області Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;
- копії розшифровок податкових зобов`язань та податкового кредиту ПП "Спецбудтранс" у розрізі контрагентів (Д5) за 2018 рік;
- лист АТ КБ "Приватбанк" (№20.1.0.0.0/7-200317/10092 ВІД 24.03.2020), адресований Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України стосовно операцій за всіма рахунками ТОВ "Інвестбуд-2016" в АТ КБ "Приватбанк" протягом 2017-2018 років, а також щодо номерів пластикових карт до рахунків, дійсних протягом 2017-2018 років та номерів телефонів, за якими відбувався зв`язок;
- лист АТ "Райффайзен Банк Аваль" про надання інформації (№81-15-9/2820-БТ від 25.03.2020), адресований Тернопільському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- лист (№206/716/03 від 25.03.2020) ДП "Прозорро" до Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації; письмову інформацію ГУ ДПС у Тернопільській області (№2331/10/19-00-02-01003/19370 від 04.09.2020) із Додатками №1, №2; лист ГУ ПФУ в Тернопільській області (№1900-0602-8/1376 від 08.09.2020) до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації, а також додаток до вказаного листа від 08.09.2020, у якому відображено перелік застрахованих осіб, які перебували у трудових відносинах зі страхувальником ПП "Спецбудтранс" за період з січня 2018 року до грудня 2019 року;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/2557 від 26.10.2020), адресована ТОВ "Укрнет";
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/2655 від 04.11.2020), адресована ТОВ "Автодор-Проект"; 
- лист-відповідь ТОВ "Автодор-Проект" з додатком (№612 від 25.11.2020);
- лист Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (№18/06.3-01.09.6 від 27.01.2021) про результати перевірки;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/946 від 19.02.2021), адресованаТОВ "Юкрейн Інфрастракче Девелопмент";
- письмова інформація ТОВ "Юкрейн Інфрастракче Девелопмент" (№1 від 01.03.2021), адресована Південно-західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- письмова інформація Державної служби статистики України (№11.1-08/373-21 від 16.07.2021), адресована Відділу досліджень та розслідувань у Тернопільській області Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;
- лист ДПС України в Тернопільській області від 15.07.2021 до комітету "Про розгляд вимоги";
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/3236 від 03.08.2021), адресована ПрАТ "Київстар";
- письмова інформація ПрАТ "Київстар" (№22060/01 від 25.08.2021), адресована Південно-західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- вимога комітету (№72-02/3494 від 26.08.2021), адресована ТОВ "Хостінг Україна";
- відповідь ТОВ "Хостінг Україна" (№3152 від 03.09.2021), адресована Відділенню;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/798 від 06.04.2023), адресована ТОВ "НВФ "АВК "Созидатель";
- лист Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/799 від 06.04.2023) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про надання інформації;
- листи від 22.05.2023, якими комітет повідомив ТОВ "Інвестбуд-2016" та ПП "Спецбудтранс" про виділення матеріалів справи №937-УД, що стосуються зазначених суб`єктів господарювання в окреме провадження з новим номером справи № 72/42-23;
- вимога Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-02/925е від 18.09.2023), адресована ПП "Строй-Смета";
- лист Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (№72-03/310е від 07.03.2024) до ГУ ДПС в Тернопільській області про надання інформації;
- подання (№72-03/276-п від 04.11.2024) про продовження строку розгляду справи №72/42-23 до 20.08.2025 включно, адресоване Південно-західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- лист комітету (№72/1098е від 18.03.2025) до ГУ ДПС у Тернопільській області про надання інформації; 
- лист ГУ ДПС у Тернопільській області (№1337/5/19-00-04-01 від 20.03.2025) до комітету з Додатком №1 та Додатком №2;
- подання з попередніми висновками у справі №72-03/206-п від 26.06.2025, складене Відділом досліджень і розслідувань в Тернопільській області Південно - західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами збирання та аналізу у справі №72/42-23;
- лист ГУДПС у Тернопільській області (№1391/5719-00-04-05-04 від 20.03.2024), адресований Південно-західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України;
- письмова інформація Байковецької сільської ради з додатками (№13/03.1/394 від 28.11.2024), адресована Відділу досліджень і розслідувань в Тернопільській області Південно - західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;
- службова записка головного спеціаліста ВДР у Тернопільській області (№72-03/563сл від 04.07.2025) про те, що 11.07.2025 о 10:00 год. відбудеться засідання комітету у справі № 72/42-23;
- протокол засідання тендерного комітету щодо відміни процедури закупівлі №0103 від 01.03.2018;
- договір оренди нежитлових приміщень від 02.01.2018, укладений між фізичною особою Логінською Г. Б. та ТОВ "Інвестбуд-2016", в особі директора Смоляка І.А. та акт приймання-передачі об`єкта оренди від 02.01.2017; 
- договір оренди машин та механізмів (спецтехніки) №010318 від 01.03.2018, укладений між ПП "Спецбудтранс", в особі директора Логінської Г.Б. та ТОВ "Інвестбуд-2016", в особі директора Смоляка І. А. та акт приймання-передачі об`єкта оренди від 01.03.2018;
- договір оренди машин та механізмів (спецтехніки) від 01.02.2018, укладений між ФОП Логінським М. Б. та ТОВ "Інвестбуд-2016", в особі директора Смоляка І. А. та акти приймання-передачі об`єкта оренди від 01.02.2018 та 02.02.2018;
- рішення адміністративної колегії від 11.07.2025 №72/80-р/к у справі № 72/42-23).

5.21. Суди також встановили, що відділом досліджень і розслідувань у Тернопільській області на ім`я голови Відділення складено подання від 04.11.2024 № 72-03/276-п про продовження строку розгляду справи № 72/42-23 із вмотивованим обґрунтуванням (в межах п`яти років).

5.22. Строки розгляду справи № 72/42-23 були продовжені до 20.08.2025 включно, а оспорюване Рішення Відділенням АМК прийнято 11.07.2025.

5.23. Надавши оцінку наявним у матеріалах антимонопольної справи документа та доводам позивача суди дійшли висновків, що за матеріалами антимонопольної справи збір та аналіз доказів проводився Комітетом протягом усього періоду з березня 2020 року до червня 2025 року. Суди також зазначили, що Рішення АМК прийняте в межах строків, продовжених за поданням від 04.11.2024 № 72-03/276-п.

5.24. Крім того, суди врахували, що на час початку розгляду справи Відділенням АМК Закон № 2210 не визначав конкретних строків розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, згідно з положеннями частини другої статті 42 Закону № 2210, перебіг строку зупиняється на час розгляду органом АМК антимонопольної справи.

5.25. За наведеного, суди відхилили посилання позивача про надмірну тривалість розгляду відповідачем справи № 72/42-23 та дійшли висновків, що доводи Товариства в цій частині є недоведеними та не підтверджені належними і допустимими доказами.

6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
7.1. Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав про визнання недійсним та скасування Рішення АМК в частині, що стосується позивача..

7.2. Як встановлено судами попередніх інстанцій, дії позивача кваліфіковано за ознаками пункту 4 частини другої статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону №2210, які стосуються спотворення результатів торгів. 

7.3. Відповідно до приписів Закону № 2210 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних відносин): 
- економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (абзац другий статті 1); 
- антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (частина перша статті 6);
- антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини другої статті 6); 
- порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (пункт 1 статті 50); 
- порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51); 
- за порушення, передбачені, зокрема пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону №2210.

7.4. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

7.5. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

7.6. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

7.7. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з вказаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

7.8. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 902/1076/24, від 09.08.2024 у справі № 127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

7.9. При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

7.10. Що ж до визначення подібних правовідносин, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин.

7.11. Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які наведені у пункті 4.1.2 цієї постанови.

7.12. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що суди надали оцінки доводам позивач та наявним у матеріалах антимонопольної справи доказам та встановили відсутність порушень з боку Комітету під час розгляду справи до ухвалення оспорюваного Рішення АМК.

7.13. Із посиланням на абзац 4 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" від 09.08.2023 № 3295-IX (далі - Закон № 3295-IX) суди відхилили посилання позивача на те, що Комітет порушив строки розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

7.14. За висновками судів, згідно з наведеними вище положеннями Закону № 3295-IX, справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2024.

7.15. З огляду на що, суди виснували, зокрема, що: у положеннях Закону № 2210 у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин (тобто до 01.01.2024 відповідно до якого здійснювався розгляд справи № 54/58-21), відсутні строки розгляду справ, розпочатих за ознаками вчинення суб`єктами господарювання порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 цього Закону"; ані Закон № 2210. Також Правила розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджені розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5 (у редакції, чинній станом на час прийняття оскаржуваного рішення), не містили строків, які б визначали тривалість розслідування з моменту його початку до моменту винесення відповідного рішення.

7.16. Крім того суди у вирішенні цього питання врахували, зокрема, що за матеріалами антимонопольної справи збір та аналіз доказів проводився Комітетом протягом усього періоду з березня 2020 року до червня 2025 року (у копіях матеріалів справи наявні відповідні вимоги та відповіді на них). Суди також врахували, що строки розгляду справи № 72/42-23 були продовжені до 20.08.2025 включно, а оспорюване Рішення Відділенням АМК прийнято 11.07.2025.

7.17. Отже, за висновками судів, доводи позивача щодо безпідставного затягування Відділенням розгляду справи є недоведеними та не підтверджені належними і допустимими доказами.

7.18. Втім, на думку скаржника, суди попередніх інстанції порушили норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права, а тому є підстави для скасування оскаржуваних судових рішень. За твердженням скаржника, суди у вирішенні питання щодо дотримання Комітетом строків розгляду антимонопольної справи № 72/42-23 неправильно застосували положення статті 37-1 та частини третьої статті 42 Закону № 2210. Зокрема, суди не врахували правові висновки щодо їх застосування, які викладені у постановах Верховного від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21, від 04.09.2025 у справі № 916/5677/23, від 11.09.2025 у справі № 922/3820/24 та від 09.12.2025 у справі № 910/9652/24.

7.19. Верховний Суд, оцінюючи доводи касаційної скарги Товариства, зазначає, що специфіка спорів щодо оскарження рішень АМК, якими визнано дії учасників торгів антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів торгів / аукціонів, полягає у тому, що у кожному конкретному випадку судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справ з`ясовується питання наявності / відсутності підстав для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, якими в силу приписів частини першої статті 59 Закону, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

7.20. При цьому, відповідне з`ясування наявності / відсутності підстав для визнання недійсним Рішення АМК у силу приписів статті 59 Закону № 2210, дослідження та оцінка доказів, ухвалення судового рішення здійснюється господарськими судами у відповідності до приписів процесуального права.

7.21. Саме на орган АМК покладено обов`язок навести відповідні докази у своєму рішенні, на підставі яких орган дійшов висновку про обставини антимонопольної справи. Водночас з урахуванням приписів 2, 13, 14 ГПК України суд покликаний (в межах предмета та підстав заявлених вимог) дослідити, оцінити, наведені у рішенні органом АМК докази та надати правову оцінку обставинам спору і дослідити докази подані позивачем на спростування висновків Комітету.

7.22. У вирішенні доводів касаційної скарги колегія суддів, зокрема, враховує, що відповідно до абзацу 4 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" від 09.08.2023 № 3295-IX (далі - Закон № 3295-IX), справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2024.

7.23. Відповідно до положень частини першої статті 42 Закону № 2210 строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема: становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення; за порушення передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

7.24. Частиною другої статті 42 Закону № 2210 визначено, що перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

7.25. З наведених норм убачається, що час розгляду органами АМК справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції до визначеного частиною першою статті 42 Закону № 2210-III строку давності притягнення до відповідальності не включається.

7.26. Водночас положення Закону № 2210 в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин (тобто до 01.01.2024 відповідно до якого здійснювався розгляд справи № 72/42-23), не містили строків, які б визначали тривалість розслідування з моменту його початку до моменту винесення відповідного рішення.

7.27. Верховний Суд неодноразово вказував про те, що кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише цій справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.

7.28. Верховний Суд також не раз наголошував, що не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

7.29. У своїх стали та послідовних висновках Верховний Суд також наголошував, що у вирішенні спору про наявність / відсутність підстав для визнання недійсним рішення АМК та застосуванні положень статті 59 Закону № 2210 у сукупності з положеннями частини другої статті 42 Закону № 2210 та частини другої статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" щодо спеціальних процесуальних засад діяльності АМК, важливим у цьому аспекті є застосування положень частин першої та другої статті 42 Закону № 2210 у сукупності та дотримання АМК строків давності, встановлених у цій статті.

7.30. У контексті доводів касаційної скарги Верховний Суд враховує, що у постанові від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21 Верховний Суд у застосуванні статті 42 Закону № 2210 сформував такі висновки:
- суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону №2210, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення (частина перша);
- перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (частина друга);
- аналіз положень статті 35 Закону №2210 дає підстави для висновку, що у цій статті визначено перелік дій, які підпадають під поняття визначення "розгляд справи", зокрема, це збір та аналіз доказів (документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації);
- дійсно положення частини другої статті 42 Закону №2210 визначають, що перебіг строку позовної давності зупиняється на час розгляду органом АМК антимонопольної справи. Водночас наведені положення ніяким чином не скасовують, підміняють та/або продовжують строки, визначені у частині першій цієї статті. Також в силу положень статті 19 Конституції України та пункту 1 статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не наділяють правом органи АМК щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення конкурентного законодавства поза межами, визначеними у частині першій статті 42 Закону №2210;
- отже, у вирішенні питання щодо дотримання органом АМК строків давності притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності тлумачення словосполучення "розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" першочергове значення має саме сутнісний зміст поняття "розгляд справи". Тобто, вчинення органом АМК всіх необхідних процесуальних дій, направлених на збір доказів, які підтверджують обставини інкримінованого суб`єкту господарювання порушення конкурентного законодавства та вчинення всіх необхідних, передбачених Законом дій задля встановлення обставин такого порушення, і, відповідно, прийняття рішення щодо наявності / відсутності підстав для притягнення цього суб`єкта до відповідальності;
- у разі якщо господарські суди під час розгляду справи встановлять обставини саме щодо бездіяльності органів АМК, яка полягає у зволіканні щодо прийняття рішення за наслідками розгляду антимонопольної справи, в межах строків притягнення до відповідальності, які встановлені у статті 42 Закону №2210 за відсутності об`єктивних і поважних причин, що пов`язані безпосередньо із розглядом справи (складність справи/поведінка сторін антимонопольної справи/дії або бездіяльність відповідних державних органів), бездіяльність органу АМК не може визнаватися такою, що узгоджується з положеннями статті 59 Закону №2210.

7.31. Отже, Верховний Суд зауважує, що у всіх вказаних скаржником постановах у т.ч. і у постановах Суду від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21 від 04.09.2025 у справі № 916/5677/23, які, на думку скаржника не враховані судами, висновки щодо правозастосування походять від здійсненням судами тлумачення статті 42 Закону № 2210 у взаємозв`язку зі статтею 19 Конституції України, та нормами статті 3 Закону № 3659-XII, а також такими основоположними принципами як правова визначеність, законність, розумність строків розгляду справи, неможливість притягнення особи до відповідальності поза межами строків давності.

7.32. Водночас у аспекті доводів скаржника та висновків судів першої та апеляційної інстанції колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що позиція Верховного Суду у застосуванні приписів частини другої статті 42 Закону № 2210 також є сталою, зокрема, перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

7.33. Суд також вважає за необхідне звернутися до власних висновків, які викладені у постанові від 31.03.2026 у справі № 922/3008/24, яка ухвалена після подання касаційної скарги у справі, що розглядається та підлягає врахуванню в силу положень частини четвертої статті 300 ГПК України. У означеній постанові суд касаційної інстанції у вирішенні питання застосування статті 42 Закону № 2210 наголосив, зокрема, на тому, що: "…у кожній конкретній справі тривалість її розгляду підлягає оцінці крізь призму індивідуальних обставин, які об`єктивно впливали на перебіг провадження. Оцінка тривалості розгляду справи має здійснюватися не формально, а з урахуванням конкретних обставин".

7.34. Слід також зауважити, що у всіх означених вище постановах Верховного Суду, у т.ч. і на які містять посилання оскаржувані судові рішення та касаційна скарга Товариства, Верховний Суд вирішуючи питання щодо тривалості розслідування в антимонопольній справі з моменту його початку до винесення відповідного рішення АМК вказував також на те, що відсутність нормативно запроваджених у Законі № 2210 строків розгляду й прийняття відповідного рішення судам означену норму слід застосовувати ретроспективно згідно зі статтею 58 Конституції України, як нормою прямої дії, оскільки таке застосування призводить до закриття справи та звільнення позивача від відповідальності. Суд наголошував та підкреслював, що у вирішенні питання прийнятності / неприйнятності тривалості розгляду антимонопольної справи підлягають з`ясуванню всі істотні обставини спору, зокрема, питання чи вплинув строк від початку розслідування справи та до прийняття рішення АМК на права позивача, у тому числі, майнові, а також інші об`єктивні підстави та чинники, які могли мати вплив на тривалість розслідування (постанова Верховного Суду від 15.07.2025 у справі № 910/2415/24).

7.35. Зі змісту оскаржуваних рішення вбачається, що судами попередніх інстанцій надано належне обґрунтування своєї позиції про відсутність підстав для визнання недійсним і скасування Рішення АМК крізь призму доводів та вимог позову Товариства. Суди надали повну та об`єктивну оцінку наявним у матеріалах справи доказам та саме з огляду на встановлені фактичні обставини спору і дійшли висновків про відсутність з боку Комітету порушень під час розгляду антимонопольної справи, в частині дотримання вимог абзацу 2 частини першої статті 42 Закону № 2210.

7.36. При цьому, посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах у справах № 910/19008/21, № 922/3820/24 та № 916/5677/23, є необґрунтованими. У зазначених справах суди застосовували норми Закону № 2210 за фактичних обставин спору де такий строк тривав надто довго, майже понад 9 років та майже 6 років, у т.ч. і за умов того, що кваліфікація поведінки учасників торгів, з урахуванням наявної у Комітету документації, була датована здебільшого у короткий термін після прийняття розпорядження про початок розгляду справи, що з, урахуванням індивідуальних фактичних обставин спору, встановлених судами, не відповідало принципу належного урядування і створювало для позивача надмірний тягар.

7.37. Проте, як встановлено судами у цій справі № 924/784/25 розгляд Комітетом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тривав у строки, які відповідають строкам встановленим у абзаці 2 частини першої статті 42 Закону № 2210. Висновки відповідача у оскаржуваному Рішення ґрунтуються на доказах та інформації, зібраними Комітетом протягом усього періоду розгляду справи з березня 2020 року до червня 2025 року.

7.38. Отже, висновки Верховного Суду викладені у постановах від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21, від 04.09.2025 у справі № 916/5677/23, від 11.09.2025 у справі № 922/3820/24 та від 09.12.2025 у справі № 910/9652/24 були сформовані за іншого правового регулювання та інших фактичних обставин, що виключає можливість їх врахування при розгляді цієї справи.

7.39. Суд також відхиляє як необґрунтовані покликання скаржника на неправильне застосування судами положень статті 37-1 Закону № 2210, у редакції змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України" від 09.08.2023 № 3295-IX.

7.40. У вирішенні цього доводу Суд враховує, що у пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 09.08.2023 № 3295-IX установлено, що: рішення органів Антимонопольного комітету України, прийняті до дня набрання чинності цим Законом, підлягають виконанню відповідно до законодавства, яке діяло на момент прийняття рішення; заяви про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, заяви про надання висновків відповідно до статей 14 і 29 Закону № 2210, заяви та подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які подані та розгляд яких не закінчено до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом; справи про узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом.

7.41. Зазначаючи про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 35, 37-1, 42 Закону № 2210, скаржник фактично вказує про понятійні категорії, такі як "обставини справи" і "докази у справі" та порушує питання, що пов`язані із встановленням обставин справи та оцінкою відповідних доказів. Проте, наведене не узгоджується з правилами перегляду судових рішень судом касаційної інстанції як "суду права", а не "суду факту" відповідно до визначених статтею 300 ГПК України повноважень. А перевірка зазначених доводів виходить за визначені цією статтею межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

7.42. Оскаржувані судові рішення не суперечать правовим висновкам, проаналізованих і/або наведених у цьому розділі постанови Суду.

7.43. Верховний Суд вкотре зазначає, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

7.44. Відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми та не свідчить про те, суд в застосував норму інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив), а неоднаковою фактично-доказовою базою, тобто за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за іншими поданими сторонами та оціненими судами доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення.

7.45. Оскільки висновки Верховного Суду у наведених скаржником справах є загальними щодо особливостей оцінки доказів, їх прийняття / відхилення, однак оцінка доказів у вказаних скаржником справах здійснена судами з урахуванням обставин справ за іншого предмету та підстав позову, а також за сукупності інших поданих сторонами та оціненими судами доказів, то такі висновки не можуть бути покладені у заперечення висновків у цій справі, які ґрунтуються на оцінці судом іншої сукупності наявних у ній доказів і з урахуванням конкретних обставин.

7.46. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає про те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не знайшла свого підтвердження під час касаційного провадження, що виключає необхідність скасування судових рішень судів попередніх інстанцій.

7.47. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що судами на виконання припису статті 59 Закону № 2210 проаналізовано зміст оскаржуваного рішення АМК та перевірено дотримання Комітетом вимог законодавства, а також досліджено і оцінено наведені сторонами доводи, аргументи і докази.

7.48. Водночас саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній в силу імперативних приписів статті 300 ГПК України не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій.

7.49. Доводи Комітету, викладені у відзиві, беруться до уваги Касаційним господарським судом у тій частині, яка узгоджується з викладеними у цій постанові міркуваннями.

7.50. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1. Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм права при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у розділі 7 цієї постанови.

8.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

8.3. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а тому касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

9. Судові витрати
9.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки, Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-2016" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 924/784/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова