СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(заочне)
Справа № 684/359/26 
Провадження № 2/684/355/2026
03 вересня 2026 року | селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Волошина Р.Р.,
за участі секретаря судового засідання Басок В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницького району Хмельницької області в будівлі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У червні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08.09.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір № 08.09.2025-100001770 від 08.09.2025, про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача (код з смс–повідомлення). За умовами кредитного договору ТОВ Споживчий центр» надало позичальнику кредит у розмірі 5000 гривень строком на 140 днів, дата повернення кредиту - 25.01.2026. До вказаного договору сторони уклали 7 додаткових угод. ТОВ «Споживчий центр» видало кількома траншами ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 56200 гривень шляхом зарахування на картку № НОМЕР_1 . 
Заборгованість відповідача перед позивачем становить 83120 гривень 21 копійка, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 36418 гривень 27 копійок основного боргу, заборгованості по відсотках в розмірі 27242 гривні 80 копійок, заборгованості по неустойці в розмірі 19459 гривень 14 копійок.
Позивач ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 насвою користь вказану заборгованість, що становить 83120 гривень 21 копійку, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
24.06.2026 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
У позовній заяві міститься згода позивача на розгляд справи в заочному порядку. 
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки за зареєстрованим місцем проживання відсутня, тому вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву заяв та клопотань не подавала, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Суд установив.
08.09.2025 ОСОБА_1  подала до ТОВ «Споживчий центр» заявку та заповнила анкету позичальника на отримання кредиту у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», а саме шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача(код з смс–повідомлення). ТОВ «Споживчий центр» прийняв пропозицію та погодив умови кредиту з позичальником. Таким чином, 08.09.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено електронний кредитний договір № 08.09.2025-100001770 від 08.09.2025.
Згідно кредитного договору:
1. Дата надання/видачі кредиту – 08.09.2025.
2. Сума кредиту: 5000 гривень.
3. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання.
4. Дата повернення (виплати) кредиту - 25.01.2026.
До вказаного договору сторони уклали додаткові угоди від 26.09.2025, від 10.10.2025, від 26.10.2025, від 03.11.2025, від 14.11.2025, від 14.11.2025, від 19.11.2025, від 02.12.2025, за якими загальна сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 56200 гривень, строк повернення - до 10.02.2026. Сторони погодили графік платежів.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: пропозицією про укладення кредитного договору (оферта); заявкою кредитного договору №08.09.2025-100001770 (кредитної лінії); паспортом споживчого кредиту; додатковими угодами до кредитного договору № 08.09.2025-100001770 (пропозиції та відповіді); довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про зарахування на картку №4149-510025094097 коштів в загальній сумі 56200 гривень; довідкою – розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором.
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача нарахувань за ст.625 ЦК України у розмірі 19459 гривень14 копійок, як неустойки, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан.
Отже, оскільки відповідачем укладено кредитний договір в період дії воєнного стану 19459 гривень14 копійок неустойки до стягнення із відповідача не підлягають.
Висновки суду.
Оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором № 08.09.2025-100001770 від 08.09.2025 відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову частково, а саме до стягнення підлягає 36418 гривень 27 копійок основного боргу та 27242 гривні 80 копійок заборгованості по відсотках, а всього 63661 гривня 07 копійок.
Відповідачем наявність заборгованості не спростовано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню на 76,59 %. 
Розподіл судових витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662 гривні 40 копійок, який сплачено згідно платіжної інструкції №СЦ00116480 від 17.06.2026.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2039 гривень 13 копійок пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати позивача на вчинення інших дій, пов`язаних з розглядом справи, становлять 181 гривня 38 копійок, згідно квитанції №2121207 від 16.06.2026. 
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 138 гривень 92 копійки пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до пункту п`ятого частини сьомої статті 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
Враховуючи, що у позові заявлено про те, що на час винесення рішення суду не може надати докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.09.2025-100001770 від 08.09.2025 у розмірі 63661 гривня 07 копійок, 2039 гривень 13 копійок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, 138 гривень 92 копійки відшкодування інших судових витрат, пов`язані з розглядом справи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а всього 65839 гривень 12 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 10 годину 30 хвилин 17 вересня 2026 року та надати позивачу строк у п`ять днів для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 03 вересня 2026 року.
Суддя Роман ВОЛОШИН