Справа №334/737/26
Провадження №2/333/3853/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
07 вересня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справи №334/737/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі –ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитними договорами №3655571 від 12.09.2021 року та №1116491 від 06.05.2021 року у розмірі 89074,90 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3328 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено договір №3655571, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. 06.05.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір №1116491, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5500 грн на умовах строковості, зворотності, платності. 28.12.2021 року було укладено договір №28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3655571, укладеного між ОСОБА_1 та «Мілоан». 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3655571. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3655571. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1116491, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 10.01.2023 року було укладено договір 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1116491. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №1116491. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунків заборгованості за договором №3655571 від 12.09.2021 року, становить 70440 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 10000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 60440 грн.; за договором №1116491 від 06.05.2021 року становить 18634,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 5500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 13134 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 89074 грн., понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3328 грн.
Представник позивача, будучи повідомлений судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
12.09.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №3655571, відповідно до п.1.1 якого договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2 договору загальна сума кредиту становить 10000,00 грн.
Згідно з п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом 1140 грн., які нараховуються за ставкою 0,38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування ( з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначено строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язання за кредитним договором №3655571 від 12.09.2021 року, позивач надав квитанцію №e368eca0-2a4f-45f4-804b-74e047b9bb84_637670606567959766 про перерахування коштів в сумі 10000,00 грн.
28.12.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №28-12/2021-72, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками.
Відповідно до додатку №3 до договору факторингу ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року в сумі 41400 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 10000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 31400 грн. 
Згідно з положеннями умов договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10 березня 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року в сумі 70440 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 10000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 60440 грн.
Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року на користь ТОВ «Коллект Центр».
Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором №3655571 від 12.09.2021 року.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують факт укладення між сторонами договору про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 12.10.2021 року, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п.2.3.1.2 договору.
Поряд з цим, системний аналіз положень п.п.1.1 - 1.4 кредитного договору щодо порядку та строку кредитування (29 днів), п.п.2.2-2.4 кредитного договору щодо пролонгації, дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 11.10.2021 року та закінчився 09.12.2021 року, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
А тому, виконаний позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за період з 28.12.2021 року до 23.02.2022 року суд визнає необґрунтованим.
При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості виконаної за період з 12.09.2021 року по 12.11.2021 року включно у розмірі 41400 грн, з яких: 10000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 31400 грн – заборгованість за відсотками, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. 
Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Суд вважає, що відповідно до п.п.1.1-1.4, 2.2-2.4 кредитного договору про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року термін повернення кредиту (з урахуванням пролонгації) визначено з 09.12.2021 року по 12.11.2021 року, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 13.11.2021 року відповідно до п. 1.6, 2.3 договору відсутні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №3655571 від 12.09.2021 року у розмірі 41400 грн.
Також судом встановлено, що 06.05.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики №1116491, відповідно до п.1 Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики.
Пунктом 2 договору передбачено, що датою повернення позики є 05.06.2021 року, із процентною ставкою за понадстрокове користування позикою за день – 2,70 %. Сума позики - 5500 грн, строк позики 30 днів. Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики. 
Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику ( або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою ( або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики ( або її частини) та процентів, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. 

На підтвердження виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язання за кредитним договором №1116491 від 06.05.2021 року, позивач надав лист довідку від ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» про перерахування коштів в сумі 5500,00 грн.
22.02.2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №22/02/2022, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками.
Відповідно до додатку №3 до договору факторингу ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №1116491 від 06.05.2021 року в сумі 18634 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 5500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 13134 грн. 
Згідно з положеннями умов договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит №1116491 від 06.05.2021 року в сумі 18364,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 5500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 13134 грн, 0,9 грн – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦПК України.
Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит №1116491 від 06.05.2021 року на користь ТОВ «Коллект Центр».
Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором №1116491 від 06.05.2021 року.
Враховуючи викладене вище нормативне обґрунтування (ЦК України, Закон України «Про електронну комерцію») щодо договору про споживчий кредит №3655571, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору №1116491 від 06.05.2021 року в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
У своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 Верховний Суд зазначив, що тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно.
При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Однак позивачем надано розрахунок, де вказано на оплату відповідачем первісному кредитору 04.06.2021 суми у розмірі 754,60 грн; 02.07.2021 року у сумі 781,55 грн, 31.07.2021 року у розмірі 781,55 грн; 29.08.2021 року у сумі 781,55 грн та 26.09.2021 року у сумі 754,60 грн, що було враховано під час вирахування суми заборгованості за договором позики.
Стверджувати про те, що умови договору щодо оплати відсотків за кредитом є несправедливими підстав не має, так як позичальник самостійно погодився на відповідну відсоткову ставку та сам вирішив не повертати позичені кошти такий тривалий час виходячи із власних життєвих пріоритетів, що й обумовило тривалий строк нарахування відповідної заборгованості та її розмір.
Суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості за договором позики №1116491 від 06.05.2021 року у вигляді тіла позики та відсотків за його користування, право вимоги на які згідно з договором факторингу та договору відступлення права вимоги перейшло до позивача ТОВ «Коллект Центр».
Розрахунки заборгованості, що містяться в матеріалах справи, відповідачем не спростовані.
За таких обставин, враховуючи, що факти викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 06.05.2021 року підлягає задоволенню у повному обсязі.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3328 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 25000,00 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалася Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року.
На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано витяг з Акту №17 від 31.12.2025 року, за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 25000,00 грн.: надання усної консультації з вивченням документів (2 год. – 4000,00 грн), складання позовної заяви (6 год. – 18000,00 грн); письмова ( вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики) (1 год. – 3000 грн), а також заявку про надання юридичної допомоги №1567 від 01.12.2025 року.
Витрати на правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Виходячи з того, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, не надано клопотання про зменшення таких витрат або доказів їх неспівмірності, а позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги у розмірі 25000,00 грн належними засобами доказування, враховуючи, що позов задоволено частково на 67,09 %, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16974,75 гривень.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позовних вимог на 67,09 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2232,75 грн, сплаченого при подачі позову. 
Керуючись ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за кредитними договорами №3655571 від 12.09.2021 року в сумі 41400 грн. (сорок одна тисяча чотириста), з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 10000 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 31400 грн та за договором позики №1116491 від 06.05.2021 року в сумі 18364,90 грн. (вісімнадцять тисяч триста шістдесят чотири), з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 5500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 13134 грн, 0,9 грн – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦПК України, а всього за двома договорами стягнути 59764 ( п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят чотири) гривні 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, оф.306, код ЄДРПОУ 44276926) витрати на оплату судового збору у розмірі 2232 ( дві тисячі двісті тридцять дві) гривні 75 копійок і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16974 (шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 75 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складене 07 вересня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя           С.С. Тучков