УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1702/26 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Номер провадження №33/4805/1152/26
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП  Доповідач Зав`язун С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді   Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря   Дем`янчук Н.Д.,
захисника - адвоката   Немировської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Немировської Ольги Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 17 червня 2026 року,

ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою   ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Звільнено  ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно постанови суду, сержант ОСОБА_1 , 29.03.2026 близько 20 години під час перебування на території тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував на службі у нетверезому стані, що підтверджується результатами тесту спецзасобу «Алконт-М №00290», тест №2480 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 29.03.2026 №205, чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Не погоджуючись з даною постановою, захисник Немировська О.В. просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та істотне порушення норм процесуального права. На обґрунтування вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням строку, встановленого ч.2 ст. 254 КУпАП, оскільки матеріали надійшли до суду лише через 8 діб після події правопорушення. Звертає увагу, що справи цієї категорії підлягають розгляду протягом доби (ч.2 ст.277 КУпАП), тоді як оскаржувану постанову ухвалено майже через три місяці після складання адміністративних матеріалів. Наголошує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП пов`язує відповідальність із перебуванням особи на території військової частини в нетверезому стані або виконанням службових обов`язків у такому стані, тоді як в самій оскаржуваній постанові зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що на момент події він перебував вдома, в орендованій квартирі в м. Житомирі, у вихідний день. Посилаючись на практику ЄСПЛ (справа «Кобець проти України»), стверджує, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом. Зазначає, що особу не було забезпечено правовою допомогою. У додатково поданому до апеляційної скарги клопотанні від 10.07.2026 просить закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника Немировської О.В. на підтримку своєї апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 255 КУпАП командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) складають протоколи, передбачені ст.ст. 172-10 - 172-20 КУпАП. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані. Висновок суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних доказів, які були досліджені в судовому засіданні й наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок підтверджується відомостями, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії А3508 № 23 від 30.03.2026, з якого вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, у поясненнях визнала факт порушення та погодилась із його обставинами, а також результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 29.03.2026 із використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М № 00290», яким зафіксовано результат у 0,73 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння № 205 від 29.03.2026, складеним із дотриманням вимог чинного законодавства, згідно з яким огляд проводився у присутності двох свідків, рапортом заступника командира роти з психологічної підтримки персоналу роти позначення дій противника військової частини НОМЕР_1 , письмовими поясненнями, витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 та іншими матеріалами справи, що у своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми доказами, які узгоджуються між собою та свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі було продовжено по теперішній час.
З огляду на зазначене, апеляційний суд відхиляє доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з тих підстав, що в день вчинення правопорушення він не перебував на службі, а знаходився в орендованій квартирі в АДРЕСА_2 в неділю й був доставлений до військової частини НОМЕР_1 у супроводі ОСОБА_2 . 
Такі доводи спростовуються витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2025 № 4248, відповідно до якого з 24 лютого 2022 року всі військовослужбовці військової частини переведені на казармений стан, час відпочинку надається за рішенням командира та може бути перерваний у будь-який час. У роз`ясненнях командира військової частини зазначено, що казармений стан передбачає особливий режим функціонування військової частини, за якого весь особовий склад зобов`язаний перебувати в бойовій готовності для негайного виконання бойових наказів. Матеріали справи не містять доказів того, що 29.03.2026 ОСОБА_1 перебував у відпустці чи був звільнений від виконання обов`язків військової служби. 
Не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення й та обставина, що ОСОБА_1 було виявлено за місцем його проживання та в подальшому доставлено до військової частини. Згідно з п. 5 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32, огляд проводиться уповноваженою посадовою особою на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення – безпосередньо в органі управління, у військовій частині. 
Отже, наведені захисником обставини щодо перебування ОСОБА_1 в орендованій квартирі в неділю та його подальшого доставлення до військової частини не спростовують установлених судом першої інстанції обставин виконання ним обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Не заслуговують на увагу доводи захисника про порушення 24-годинного строку складення протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 як особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, виявлено 29.03.2026, а протокол серії А3508 № 23 складено 30.03.2026, тобто в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби. Водночас суд відхиляє твердження захисника про те, що недотримання добового строку розгляду справи є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. На переконання суду, ст. 277 КУпАП підлягає застосуванню у системному зв`язку з положеннями ч. 2 ст. 38, ст. 245 та ст. 268 КУпАП. Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 268 КУпАП визначає перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання. З матеріалів справи вбачається, що перше судове засідання було призначено 06.04.2026. При цьому ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. Суд першої інстанції задовольнив заявлені клопотання та вжив заходів для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи. Розгляд справи завершено судом 17.06.2026. Відтак адміністративне стягнення накладено в межах тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП. 
Отже, адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваної постанови, судом не встановлено.
Не знайшли свого підтвердження й доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист. Під час розгляду справи судом першої інстанції він був присутній у судовому засіданні та надавав пояснення. Матеріали справи не містять відомостей про обмеження судом реалізації ОСОБА_1 права на захист. Під час апеляційного перегляду справи він користувався професійною правничою допомогою захисника.
Клопотання захисника від 10.07.2026 про закриття провадження у справі також не підлягає задоволенню, оскільки адміністративне стягнення накладено постановою суду першої інстанції від 17.06.2026 в межах тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Тому підстави для застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутні. Закінчення цього строку під час апеляційного перегляду справи не є підставою для закриття провадження.
Отже, сукупність наявних у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та взаємоузгоджених доказів підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Посилання захисника на практику Європейського суду з прав людини в справі «Кобець проти України» зазначеного висновку не спростовує. Оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника Немировської Ольги Валеріївни залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 17.06.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: