РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
12 серпня 2026 р.  Справа № 120/12276/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Поліщук І.М., 

за участі секретаря судового засідання: Станійчук В.О. 
представника позивача: не з`явився
відповідача: Коптюха О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області 
до: ОСОБА_1 
про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій (далі - ГУ ДПС у Вінницькій, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу.
В обґрунтування поданої заяви представник контролюючого органу зазначив, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість за порушення законодавства про у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в загальній сумі 2511443,46 грн. (штрафні санкції), яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № 0175510901 від 09.06.2026 року.
Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на виконання вимог статей 42 та 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу від 10.07.2026 року №0015560-1303-0232 на суму 2415932,74 грн. Втім існуючу заборгованість платник податків в добровільному порядку не сплатив, що слугувало підставою для звернення з цією заявою до суду.
Ухвалою від 10.08.2026 року відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати за правилами, визначеними статтею 283 КАС України. 
Судове засідання призначено на 11:00 12.08.2026 року. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач своїм правом на подання на подання відзиву не скористався.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість подав заяву у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі. 
У судовому засіданні відповідач не заперечував проти поданої позовної заяви, однак наголошував на тому, що розмір застосованих штрафних санкцій є неспівмірним із виявленим порушенням. 
Відповідач також зазначив, що під час перевірки відомостей "Електронного кабінету" відображено інформації про дію ліцензії до 2030 року, однак у подальшому останнім виявлено інформацію щодо її анулювання.
Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
Згідно з карткою особового рахунку платника за відповідачем станом рахується заборгованість у сумі 2511443,46 грн.
Вказана заборгованість виникла в результаті прийнятого позивачем податкового повідомлення-рішення №0175510901 від 09.06.2026 року, її наявність підтверджується карткою особового рахунку, довідкою про суму податкового боргу та податковим повідомленням-рішенням №0175510901 від 09.06.2026 року.
Позивачем сформована податкова вимога форми "Ф" від 10.07.2026 року №001560-1303-0232 на суму 2511443,46 грн, яка направлена відповідачу в його електронний кабінет на підставі поданої заяви від 05.08.2025 року про бажання отримувати документи через Електронний кабінет.
У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду із заявою про його стягнення.
Визначаючись щодо вимог заяви, поданої в порядку визначеному статтею 283 КАС України, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).
Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).
В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Судом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням №01755109901 від 09.06.2026 року відповідачу нараховане податкове зобов`язання зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну. 
Вказане податкове повідомлення-рішення направлялося податковим органом до "Електроного кабінету" (а.с. 12).
Відповідач його в судовому порядку не оскаржував.
За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів вставлено, що податковим органом сформована податкова вимога форми "Ф" №0015560-1302-0232 від 10.07.2026 року на суму 2511443,46 грн, яка направлена відповідачу в його електронний кабінет. (а.с. 14).
При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості. Крім цього, інформація щодо оскарження вимоги в адміністративному та (або) у судовому порядку у суду відсутня.
Станом на день звернення податкового органу до суду відповідачем податкова вимога форми №0015560-1302-0232 від 10.07.2026 року не оскаржувалась, не скасована та не відкликана, а відтак, є чинною. 
Не надано суду й доказів сплати вказаного податкового боргу і станом на дату розгляду справи.
Що стосується тверджень відповідача щодо неспівмірності застосованих санкцій суд зазначає наступне.
Пунктом 56.1 ст. 56 ПКУ визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПКУ або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.2 ст. 56 ПКУ).
Згідно з п. 56.12 ст. 56 ПКУ, якщо відповідно до ПКУ контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.
З огляду на вищезазначене, оскільки станом на дату звернення податкового органу до суду із даною позовною заявою та станом на дату прийняття рішення відсутні докази оскарження прийнятого податкового повідомлення-рішення, відтак відсутні підстави стверджувати про не співмірність застосованих штрафних санкцій.
Відповідно до пункту 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
В свою чергу, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
В даному випадку обставиною, що зумовлює звернення до суду є сплив 30 календарних днів з дня надіслання платнику податкової вимоги (10.07.2026 року).
Враховуючи встановлені обставини та наявні у справі матеріали, вбачається, що з огляду на надіслання відповідачу вимоги 10.07.2026 року, то саме з цієї дати обраховується 30 - денний строк, передбачений п. 95.2 ст. 95 ПК України, після спливу якого протягом 24 годин заявник мав право звернутися до суду із заявою, передбаченою приписами ст. 283 КАС України.
Як встановлено частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відтак, з урахування того, що відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено податковий борг, наявність якого підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем, суд приходить до висновку, що заява Головного управління ДПС у Вінницькій області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
З урахуванням положень частини 2 статті 139 КАС України, а також з огляду на відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для відшкодування таких витрат.
Водночас, суд зауважує, що частиною 8 ст. 283 КАС України обумовлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 2 511443 (два мільйони п`ятсот одинадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 46 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.
З огляду на положення статті 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Костянтина Василенка, 21, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Повний текст рішення складено 12.08.2026.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна