КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Київ справа №640/9290/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Київській області
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати:
- податкову вимогу від 25.08.2021 № 0042420-1310-1013,
- рішення про опис майна у податкову заставу від 19.11.2021 № 43189/6/10-36-13-09.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана податкова вимога сформована контролюючим органом у зв`язку з наявністю у позивачки податкового боргу, який, за твердженням відповідача, виник унаслідок несплати грошових зобов`язань, визначених трьома податковими повідомленнями-рішеннями.
У свою чергу позивачка не погоджується з такими висновками та зазначає про відсутність у неї податкового боргу з огляду на таке.
Зокрема, одне з податкових повідомлень-рішень оскаржується нею у судовому порядку, у зв`язку з чим визначене ним грошове зобов`язання є неузгодженим та не може обліковуватися як податковий борг.
Щодо іншого податкового повідомлення-рішення позивачка зазначає, що не отримувала його, при цьому контролюючим органом не надано доказів його належного направлення (вручення), а відтак визначене ним грошове зобов`язання також не є узгодженим.
Стосовно третього податкового повідомлення-рішення позивачка вказує, що визначене ним грошове зобов`язання фактично сплачено, однак на інший рахунок. При цьому вона невідкладно звернулася до контролюючого органу із заявою про зарахування відповідних коштів на належний рахунок, на що отримала відповідь про здійснення такого зарахування протягом 20 днів.
З огляду на викладене позивачка вважає, що підстави для формування податкової вимоги були відсутні.
Відповідач проти позовних вимог заперечив та зазначив, що станом на момент формування податкової вимоги відповідні суми грошових зобов`язань були узгодженими, а відтак обліковувалися як податковий борг.
Водночас обставини, на які посилається позивачка, за твердженням відповідача, виникли вже після формування податкової вимоги, у зв`язку з чим не можуть впливати на правомірність її прийняття.
З огляду на це відповідач вважає відсутніми підстави для визнання податкової вимоги протиправною та її скасування.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14.12.2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
На адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 19.01.2023 № 03-19/4365/23 «Про скерування за належністю справи» надійшли матеріали цієї адміністративної справи.
12.12.2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р. В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 року прийнято до провадження адміністративну справу та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, суд встановив такі обставини. 
Головне управління ДПС у Київській області сформувало податкову вимогу від 25.08.2021 № 0042420-1310-1013, якою повідомило ОСОБА_1 , що станом на 24.08.2021 сума податкового боргу становить 3385,96 грн, зокрема: за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, – 2834,67 грн, за земельним податком – 551,29 грн (податкове зобов`язання – 498,40 грн, пеня – 52,89 грн).
У подальшому Головне управління ДПС у Київській області ухвалило рішення про опис майна у податкову заставу від 19.11.2021 № 43189/6/10-36-13-09.
Позивачка, не погодившись із зазначеними індивідуальними актами, звернулася до суду з цим позовом.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 цієї статті);
- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (підпункт 14.1.153 пункту 14.1 цієї статті);
- податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (підпункт 14.1.155 пункту 14.1 цієї статті).
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.
Пунктом 2 розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
Згідно з пунктом 3 розділу ІІ вказаного Порядку протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.
Водночас з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. (пункти 88.1, 88.2 статті 88 ПК України).
Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту повного погашення за всіма видами податків і зборів.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.
Верховний Суд у постановах від 21.06.2022 у справі № 240/6321/20 та від 17.11.2021 у справі № 160/15095/20 дійшов висновку про те, що передумовою винесення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.
Крім того, у постанові від 29.01.2019 у справі № 826/17624/16 Верховний Суд вказав, що відсутність узгодженого грошового зобов`язання унеможливлює надання такому зобов`язанню статусу податкового боргу, відповідно є неможливим складання податковим органом вимоги про сплату боргу та, як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу у зв`язку із наявністю непогашеного податкового боргу.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, ключовим питанням при вирішенні даного спору є з`ясування, станом на дату формування оскаржуваної податкової вимоги, факту наявності або відсутності податкового боргу у позивачки, тобто податкового зобов`язання позивача, яке є узгодженим, проте не сплаченим у встановлені законом строки.
Відповідно до фактичних обставин справи, спірні податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу прийняті на підставі наявності в інтегрованій картці платника податку податкового боргу, який виник внаслідок несплати узгоджених зобов`язань:
- за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 27.05.2019 № 0196408-1310-2655 за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 1336,56 грн;
- за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 17.06.2020 № 0233544-3314-2655 за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 1498,11 грн;
- за податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Київській області від 30.06.2019 № 1749797-5406-1013, від 30.06.2021 № 1385946-2411-1013 за земельним податком на загальну суму 551,29 грн.
Позивачка стверджує, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17.06.2020 № 0233544-3314-2655 вона оскаржила у судовому порядку.
З Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2020 відкрито провадження у справі № 640/15482/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2020 № 0233544-3314-2655.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов`язання вважається неузгодженим з моменту звернення платника податків до суду з позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення.
З огляду на те, що станом на момент формування оскаржуваної податкової вимоги тривала процедура судового оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення та остаточного судового рішення не було ухвалено, визначене ним грошове зобов`язання не набуло статусу узгодженого.
За таких обставин включення відповідної суми до складу податкового боргу є протиправним.
Крім того, позивачка стверджує, що грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 27.05.2019 № 0196408-1310-2655 у розмірі 1336,56 грн було нею сплачено у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 01.08.2019 № 0.0.1424820932.1 (а.с. 42). Проте, як зазначає позивачка, під час сплати нею була допущена помилка у номері розрахункового рахунку. 
Поряд з цим, позивачка зазначає, що грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у м. Києві від 27.05.2019 № 0196408-1310-2655 у розмірі 1336,56 грн сплачено нею у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 01.08.2019 № 0.0.1424820932.1 (а.с. 42).
Водночас позивачка вказує, що під час здійснення платежу нею було допущено помилку у зазначенні бюджетного рахунку. Зазначена помилка була виявлена нею самостійно, у зв`язку з чим вона звернулася до контролюючого органу із заявою від 07.08.2019 (а.с. 43) щодо зарахування сплачених коштів на належний рахунок. Вказану заяву отримано відповідачем 07.08.2019, що підтверджується відбитком штампу, однак належного реагування з боку контролюючого органу здійснено не було.
Оцінюючи наведені доводи, суд зазначає таке.
Сам по собі факт сплати платником податків коштів на помилковий бюджетний рахунок, призначений для іншого виду податку, не свідчить про невиконання ним податкового обов`язку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховний Суд, викладеною, зокрема, у постановах від 28.05.2019 у справі № 826/24675/15 та від 17.11.2022 у справі № 640/18452/18.
Відповідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету вважаються зарахованими до державного бюджету з дня їх зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку є сплата платником податків у повному обсязі відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений строк.
З огляду на наведене, за умови фактичного надходження коштів до бюджету, помилка у зазначенні рахунку не може бути підставою для висновку про наявність у платника податкового боргу.
Отже, включення до складу податкового боргу суми грошового зобов`язання за вказаним податковим повідомленням-рішенням є безпідставним.
Щодо податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Київській області від 30.06.2019 № 1749797-5406-1013 та від 30.06.2021 № 1385946-2411-1013, якими визначено грошові зобов`язання із земельного податку на загальну суму 551,29 грн, позивачка зазначає, що не отримувала вказані податкові повідомлення-рішення.
На підтвердження зазначеного позивачка посилається на лист Головного управління ДПС у Київській області від 14.06.2022 № 14830/6/10-36-24-05 (а.с. 53-54), відповідно до якого за результатами проведеної звірки встановлено відсутність документів, що підтверджують факт вручення зазначених податкових повідомлень-рішень платнику податків. У зв`язку з цим контролюючим органом здійснено відповідні коригування в інтегрованій картці платника податків та зазначено про вжиття заходів щодо направлення таких податкових повідомлень-рішень.
Оцінюючи наведені обставини, суд виходить із такого.
Відповідно до пунктів 42.1, 42.2, 42.5 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення підлягають належному направленню (врученню) платнику податків у спосіб, визначений законом, зокрема шляхом надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом особистого вручення.
Документи вважаються належним чином врученими у разі їх направлення за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у тому числі у випадку, якщо поштовим оператором зафіксовано неможливість їх вручення із зазначенням причин.
Водночас у цій справі контролюючий орган фактично підтвердив відсутність доказів належного направлення (вручення) зазначених податкових повідомлень-рішень позивачці.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідні грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених, а відтак не могли обліковуватися як податковий борг.
Отже, включення сум за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями до складу податкового боргу є безпідставним.
Узагальнюючи наведене, суд дійшов висновку, що всі грошові зобов`язання, включені відповідачем до складу податкового боргу при формуванні оскаржуваної податкової вимоги, були включені безпідставно.
Зокрема, частина з них не набула статусу узгоджених у зв`язку з їх судовим оскарженням або відсутністю доказів належного направлення (вручення) відповідних податкових повідомлень-рішень, тоді як інша частина фактично була сплачена позивачкою.
За таких обставин станом на момент формування податкової вимоги відповідач не довів наявності у позивачки податкового боргу.
Відтак оскаржувана податкова вимога, а також прийняте на її підставі рішення про опис майна у податкову заставу, є протиправними та підлягають скасуванню.
З огляду на викладене позов підлягає задоволенню.

VI. Судові витрати.
З урахуванням того, що позивачка є малолітньою особою, відповідно до пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Київській області від 25.08.2021 № 0042420-1310-1013 та рішення Головного управління ДПС у Київській області про опис майна у податкову заставу від 19.11.2021 № 43189/6/10-36-13-09.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.