Справа № 705/2831/26
Провадження № 2/702/653/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Карабань З. І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит- Капітал» (далі по тексту також ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», позивач), в інтересах якого діє представник Усенко М. І., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за Кредитним договором в сумі 56728,00 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.
Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 09.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладений Договір про надання фінансового кредиту №11877-06/2023, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, за умовами якого ОСОБА_1 отримала в кредит 7000,00 грн. на погоджений умовами Договору строк 360 днів у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, зобов`язалась повернути їх, зі сплатою денної процентної ставки 1,99% упродовж строку кредитування.
16.11.2023 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» уклали Договір факторингу №16112023, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач просить суд стягнути на свою користь борг за Кредитним договором №11877-06/2023 від 09.06.2023 в сумі 56728,00 грн., з яких 7000,00 грн. основного боргу (тіла кредиту), 49728,00 грн. боргу за відсотками, а також понесені ним судові витрати.
Постановленою 02.06.2026 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та визначений термін для подачі відповідачем відзиву, заперечень на відповідь на відзив, позивачем - відповіді на відзив, витребувані відповідні докази. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачу ОСОБА_1 судова повістка про виклик до суду надіслана на зареєстроване місце проживання, однак поштове відправлення повернуте до суду з відміткою про відсутність адресата за цієї адресою.
В силу вимог ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається такою, що вручена відповідачу, а тому, відповідно, ОСОБА_1 є такою, що про час і місце розгляду справи повідомлена в установленому нормами процесуального закону порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Паперова копія Договору про надання фінансового кредиту №11877-06/2023 підтверджує, що 09.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (далі у тексті також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) укладений Договір про надання фінансового кредиту №11877-06/2023 (далі у тексті також Договір №11877-06/2023, Договір, Кредитний договір, правочин) (а.с.36-40).
За умовами цього правочину 09.06.2023 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, який позичальник зобов`язана повернути в останній день вказаного строку кредитування – 02.06.2024 і сплатити кредиторові проценти за користування кредитом (п. 1.1., 1.2 Договору).
Процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування. (п.1.4.1 Договору).
Якщо клієнт 03.07.2023, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку у розмірі 24,62% на перший платіж відповідно до Графіку платежів (п.1.4.2 Договору).
Відповідно до п.1.5 Договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти – кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору.
Відповідно до п.1.6. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на його рахунок включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49ХХ-ХХХХ-3453 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Згідно з п.2.1. Договору перед його укладенням товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта шляхом отримання через систему BankID НБУ його ідентифікаційних даних.
Пунктом 2.2. Договору сторони обумовили, що видача кредиту здійснюється онлайн з використанням мережі «Інтернет» через веб-сайт товариства https://avans.credit/ та/або мобільному додатку товариства, інформація про створення якого буде розміщена на сайті.
Для отримання кредиту позичальник відвідує сайт кредитодавця та ознайомлюється з відповідною інформацією у Правилах надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, кредитними продуктами, документами щодо взаємодії зі споживачами, примірним договором про надання кредиту (п.2.3.).
За результатами ознайомлення позичальник обирає на калькуляторі необхідну суму кредиту та строк платежу за ним, який є розрахунковим періодом для побудування графіку платежів (.2.4.).
Для створення особистого кабінету позичальник на сайті кредитодавця вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення або прийняттям вхідного дзвінка від кредитодавця (п.2.5.).
Після входу до особистого кабінету позичальник заповнює Заяву – Анкету, в якій вказує повні, точні, достовірні особисті дані відповідно до ідентифікаційних документів ( п. 2.6, 2.7).
У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту), він натискає кнопку «Підписати», після чого отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс – повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який він вводить у відповідне поле (п.2.20 Договору).
Відповідно до п.7.1 Договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін (а.с.40).
Кредитний договір підписаний електронним підписом клієнта W0423, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Зі сторони кредитодавця правочин підписаний електронним підписом директора А. А. Кожухаря і скріплений печаткою о 09:48:17 (а.с. 40). 
Додатком до Договору про надання фінансового кредиту №11877-06/2023 від 09.06.2023 є графік платежів, за змістом якого ОСОБА_1 мала своїм обов`язком сплачувати кредитору в особі ТОВ «Аванс Кредит» кожні 25 днів проценти за користування кредитом в розмірі 3482,20 грн., а в останній день строку кредитування – 02.06.2024, сплатити 8393,00 грн. Графік платежів також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором W0423(а.с.43).
Дослідженням Паспорту споживчого кредиту суд з`ясував, що він відповідає умовам кредитного договору та підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора W0423 (а.с.32-35). 
Заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту містить запевнення клієнта ОСОБА_1 , що всі її персональні дані, які містяться у цій заявці, є правильно викладеними та достовірними. Заявка також підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором W0423 (а.с.27-29).
Інформаційним повідомленням споживача позичальник передав до ТОВ «Аванс Кредит» контактний номер телефону третьої особи (а.с.30, 31).
Повідомленням за номером 3466_250630112605 від 30.06.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджує успішне перерахування 09.06.2023 о 09:50:02 коштів в розмірі 7000,00 грн., на маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.uа - 299344997, призначення платежу - зарахування 7000,00 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с. 44).
Витребувана судом в АТ КБ «ПриватБанк» інформація та виписка про рух коштів по рахунку підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , на яку 09.06.2023 зараховані грошові кошти в сумі 7000,00 гривень (а.с.99).
За змістом розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 11877-06/2023 від 09.06.2023, виконаного первісним кредитором, розмір заборгованості за кредитом складає 7000,00 грн., а за процентами – 22007,30 грн. (а.с.45-48).
Відповідно до укладеного 16.11.2023 між ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», як фактором, Договору факторингу № 16112023 фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (п.1.1.договору) (а.с.50-60).
Внаслідок відступлення прав вимоги за цим договором фактор замінює клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, у тому числі право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами (п.1.2. договору факторингу).
За умовами п.1.4. права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності договору факторингу, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (а.с.50).
Договір факторингу набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2024(п.23.1) (а.с.58).
Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 16112023 від 16.11.2023, що складений ТОВ «Аванс Кредит», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит- Капітал», як фактором, підтверджує, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників у кількості відступлених прав грошової вимоги - 5798 і заборгованості у розмірі 99264760,65 грн.(а.с.62).
За змістом витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №16112023 від 16.11.2023 до позивача ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором №11877-06/2023 від 09.06.2023 в сумі 29007,30 грн., з яких 7000,00 грн. основного боргу, 22007,30 грн. заборгованості за процентами (а.с.61).
Плата за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №16112023 від 16.11.2023 підтверджена платіжною інструкцією №73359 від 16/11/2023 (а.с.63).
Досудовою вимогою від 10.04.2026 за вих. №23113928 позивач вимагав від відповідача ОСОБА_1 погашення боргу за Кредитним договором в загальній сумі 56728,00 грн., а також повідомив про відступлення прав вимоги та надав реквізити для перерахування заборгованих сум (а.с.69).
Доказів надіслання чи вручення вимоги відповідачу позивач не надав.
Досліджуючи виготовлений позивачем розрахунок заборгованості за Договором №11788-06/2023 від 09.06.2023 суд з`ясував, що при визначенні суми боргу позивач використав відомості про те, що відповідач на виконання взятих зобов`язань жодних платежів не здійснювала; за користування кредитом в сумі 7000,00 гривень нараховані відсотки в розмірі 1,99% в день, що у грошовому виразі складає 139,30 гривень; відсотки нараховані з 17.11.2023 по 02.06.2024 включно (а.с.64-68).
Зі змісту виготовленого первісним кредитором розрахунку боргу за Договором суд встановив, що відсотки за користування кредитом нараховані з 09.06.2023 по 16.11.2023 включно. У зв`язку зі сплатою відповідачем 12.06.2023 420,00 гривень, з 09.06.2023 по 03.07.2023 відсотки обраховані за пільговою ставкою 1,5% за один день користування кредитом.
Станом на 16.11.2023 борг відповідача пере первісним кредитором склав 29007,30 гривень, з яких 7000,00 гривень боргу за основним зобов`язанням і 22007,30 гривень боргу за нарахованими процентами.
Виписками з ЄДРПОУ та Свідоцтвами про державну реєстрацію підтверджується, що позивач та первісний кредитор є юридичними особами, зареєстрованими у встановленому законом порядку та мають право на здійснення банківських операцій.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика, кредит, банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 09.06.2023 відповідач уклала з кредитором в особі ТОВ «Аванс Кредит» Договір про надання фінансового кредиту, умови якого передбачали її обов`язок повернути кредитодавцю отримані в позику 7000,00 гривень, сплатити проценти за користування ними.
ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти в позику у розмірі 7000,00 гривень, що підтверджує Повідомлення за номером 3466_250630112605 від 30.06.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та надані на вимогу суду АТ КБ «ПриватБанк» відомості про те, що на ім`я відповідача банк емітував банківську платіжну картку НОМЕР_3 на яку 09.06.2023 був зарахований платіж 7000,00 гривень.
За твердженням позивача відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала і грошові кошти в національній валюті не вносила ні на рахунок первісного кредитора, на рахунок позивача.
На спростування цієї позиції позивача суду докази на надані, відповідач своїм правом заперечити проти заявлених вимог не скористалася.
Щодо вимог в частині стягнення відсотків за користування отриманими в кредит грошовими коштами, то суд враховує, що вони нараховані в межах строку кредитування з 09.06.2023 до 02.06.2024 включно, тобто 360 днів.
Розмір денної процентної ставки умовами Договору не обраховувався.
22.11.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» внесені зміни (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Наведені норми Закону №3498-ІХ вступили в дію з 24.12.2023 і поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Поряд з цим, пунктом 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив тимчасове правило, за змістом якого протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Частина 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях.
Згідно з Графіком платежів за кредитом загальна його вартість становить 57148,00 гривень (а.с.43).
З урахуванням наведеної вище формули, денна процентна ставка за Договором про надання фінансового кредиту №11788-06/2023 від 09.06.2023 є такою:
(57148,00/7000,00)/360х100%=2.26%.
Тобто розмір денної процентної ставки перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір 1,5% з 23.04.2024 до 02.06.2024.
Перевіривши виконаний первісним кредитором та позивачем розрахунок на предмет дотримання вимог діючого законодавства про споживче кредитування та умов Кредитного договору суд встановив, що упродовж перших 25 днів, до 03.07.2023, за користування кредитом нараховано по 105 грн. в день ( 1,5%), з 04.07.2023 первісний кредитор, а потім позивач, за кожен день користування кредитом нараховували по 139,30 грн., тобто по 1,99% за кожен день користування кредитом. 
Враховуючи наведені обставини суд приходить до переконання, що за користування кредитом в сумі 7000,00 гривень відповідач має сплатити позивачу проценти у сумі 47 464, 20 гривень відповідно до такого розрахунку:
1) з 09.06.2023 по 03.07.2023 - 25 днів х105,00 грн. = 2625,00 грн.
2625,00 грн. – 420,00 грн (сплачені відсотки)= 2205,00 грн.;
2) з 04.07.2023 по 22.04.2024 – 294 дні х 139,30 грн. =40954,20 грн.
3) з 23.04.2024 по 02.06.2024 - 41 день х 105,00 грн. =4305,00 грн.
Зважаючи на встановлені та перевірені доказами обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь позивача боргу за Договором про надання фінансового кредиту №11788-06/2023 в сумі 54464,20 гривні, що складає 96,01%.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2556 гривень 17 коп. сплаченого при подачі позову судового збору.
За змістом п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії таких доказів: договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» і за умовами якого правнича допомога полягає у представництві клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності; акту наданих послуг №539 від 10.04.2026, підписанням якого АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтвердили надання та прийняття послуг відповідно до укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 в загальній сумі 8000,00 гривень; детального опису наданих послуг до акту №539 від 10.04.2026 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, за змістом якого на виконання договору про надання правової допомоги АО «Апологет» у справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором №11877-06/2023 надав такі послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (0 год 30 хв), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год 00 хв), погодження правової позиції клієнта у справі (0 год 30 хв), складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта (3 год 30 хв), подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.); ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенко М. І.; витягу та виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Апологет»; ордера на надання правничої допомоги ВС №1381377.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначені критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подала, доводів щодо їх неспівмірності не заявляла.
Як встановлено судом, правнича допомога адвоката полягала фактично в ознайомленні з матеріалами кредитної справи, підготовці і складенні позовної заяви. Гонорар адвоката складає 8000,00 гривень.
Договір про правову допомогу умов щодо порядку обрахування гонорару адвоката не містить.
Вирішуючи питання відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа – позовної заяви, зміст якої є типовим і майже повністю дублює умови Кредитного договору, тому заявлений позивачем розмір витрат на правничу (правову) допомогу підлягає зменшенню до 2000,00 гривень.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №11877-06/2023 від 09.06.2023 в сумі 54464 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні 20 копійок, з яких борг за основним зобов`язанням 7000,00 гривень; борг за відсотками 47 464, 20 гривні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2556 гривень 17 коп. та 2000,00 гривень витрат на правову допомогу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, Львівської області 79018, код ЄДРПОУ 35234236. 
Відповідач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення ухвалене 21.08.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА