154/2464/26 
2/154/1503/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2026 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Закревський І.В., до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

В червні 2026 представник позивача адвокат Закревський І.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 1993 Володимир – Волинським фондом комунального майна було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

17 липня 2006 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Володимир – Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, і на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, що належну йому частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заповідає - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний заповіт не було змінено та скасовано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в м.Володимир – Волинський, після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на належне йому спадкове майно. Після його смерті спадкоємиця по заповіту ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулась, 

Після смерті ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, спадщину за законом прийняла, однак не оформила на себе його дружина ОСОБА_3 , яка постійно проживала на момент смерті разом зі своїм чоловіком за однією адресою, похоронила його, доглядала та підтримувала домогосподарство, копія будинкової книги з відмітками щодо реєстрації місця проживання, інші документи стосовно вказаного вище, додаються до позову.

11 травня 2005 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Володимир – Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що належну їй квартиру АДРЕСА_2 , заповідає - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в рівних частках кожній. Даний заповіт не змінено і не скасовано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла в м.Володимир – Волинський Волинської області, після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй спадкове майно.

Спадкове майно складається із квартири в цілому, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . 

Після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст.1269 ЦК України, одна із спадкоємиць по заповіту ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, на підставі якої була заведена спадкова справа №67142200. 

Інша спадкоємиця по заповіту ОСОБА_2 , відповідно до ст. ст. 1273, 1274 ЦК України, звернулася до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про відмову від прийняття вказаної вище спадщини, в користь своєї рідної сестри, доньки померлої – ОСОБА_1 . 

Згідно ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом.

На даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину за заповітом ОСОБА_3 , однак у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області позивачці за її усним зверненням було роз`яснено про те, що їй буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру в цілому, в зв`язку із тим що втрачено правовстановлюючі документи на вказане вище нерухому майно.

Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Як вбачається з копії заповіту серії ВСТ № 887705 від 17.07.2006, посвідчений державним нотаріусом Володимир – Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, що належну йому частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заповідає - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.10.2020 померла ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії заповіту від 11.05.2005, посвідчений державним нотаріусом Володимир – Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, ОСОБА_3 і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, що належну їй квартиру, під номером АДРЕСА_2 , заповідає - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в рівних частках кожній. 

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану за реєстраційним номером № 35539988 вбачається, що 08.08.1969 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_5 .

З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану за реєстраційним номером № 55195209 вбачається, що 15.10.1992 року ОСОБА_4 розірвав шлюб із ОСОБА_6 (змінила прізвище на дошлюбне ОСОБА_7 )

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 позивачка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 20.05.1999 позивачка ОСОБА_9 ( на той час мала прізвище ОСОБА_10 ) одружилась із ОСОБА_11 та змінила прізвище на " ОСОБА_9 ".

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 відповідачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 донька ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії НОМЕР_6 від 27.02.2025, ОСОБА_13 одружилась із ОСОБА_14 та змінила прізвище на " ОСОБА_15 ".

З копії будинкової книги вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживала та була зареєстрована її дочка ОСОБА_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1993 року виданим Володимир – Волинським фондом комунального майна, вбачається, що квартира, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно з розпорядженням № 28 від 25.05.1993 року.

Судом встановлено, що згідно повідомлення КП "Волиньпроект" № 821-3 від 04.12.2025, станом на 31.12.2012 право спільної сумісної власності на квартиру яка знаходиться по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що крім позивача по справі є ще один спадкоємець за законом, сестра позивачки, відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку в спадщині, однак остання в установленому законом порядку відмовилась від прийняття спадщини на користь своєї сестри, що підтверджується заявою, затвердженою Консульським відділом Посольства України в Португалії за № 1656 від 29.09.2025 року.

Відповідно до усної відповіді державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті матері у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою для позивачки в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином, суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує в першу чергу її права, свободи, та інтереси інших осіб, а вимога позивачки про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259 ЦПК, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Закревський І.В. до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна Пустовойт