Справа № 548/1249/26
Провадження № 2/548/716/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2026 Хорольський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Старокожка В.П., 
за участі секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І., 
розглянувши у приміщенні суду м. Хорола у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал", представник позивача Усенко Михайло Ігорьович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
представник позивача Усенко М.І. 27.05.2026 за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Хорольського районного суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення зборгованості за кредитним договором та клопотанням про витребування доказів.
У обґрунтування позову зазначає, що 18.03.2025 між ТОВ ''СТАР ФАЙНЕНС ГРУП'' та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025 (далі - Договір). Вказує, що згідно з умовами договору позичальниця отримала кредитні кошти в сумі 11000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 
ТОВ ''СТАР ФАЙНЕНС ГРУП'' за договором факторингу № 19062025 від 19.06.2025 відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників на користь ТОВ ''ФК "Кредит-Капітал", у тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025.
ТОВ ''ФК "Кредит-Капітал"' стверджує, що відповідачка не виконала свої зобов`язання, у зв`язку із чим прохає стягнути з неї загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 29480,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11000,00 грн, за відсотками - 11880,00 грн, за комісією - 1100,00 грн, за штрафом - 5500,00 грн, а також судові витрати.
Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 01.06.2026 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання представника позивача про витребування інформації від АТ КБ "Приватбанк".
Витребувана інформація надійшла до суду 25.06.2026.
Протягом встановленого судом строку від відповідачки ОСОБА_1 надішов відзив на позов, у якому остання зазначила, що позовні вимоги визнає частково за виключенням заборгованості за штрафними санціями, які нараховані незаконно. Також прохала зменшити розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу з 8000,00 грн до 1500,00 грн, оскільки заявлений розмір цих витрат є неспівмірним ціні позову та об`єму виконаних представникм позивача робіт. 
Відповідь на відзив до суду не надходила. 
У позовній заяві представник позивача прохав про розгляд справи в спрощеному провадженні за його відсутності. 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Слід вважати відповідачку ОСОБА_1 належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем її реєстрації - АДРЕСА_1 . Остання скористалася правом на подання відзиву на позов, а отже про його перебування у провадженні суду обізнана.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 18.03.2025 між ТОВ ''СТАР ФАЙНЕНС ГРУП'' та ОСОБА_1 у електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025. Згідно з умовами договору позичальниця у безготівковій формі отримала кредитні кошти в сумі 11000,00 грн загальним строком на 120 днів, тобто до 15.07.2025. Наданий кредит зобов`язана погасити в останній день вказаного строку кредитування. Процентна ставка становить 0,98% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Денна процентна ставка за кредитом становить 0,98% та застосовується у межах строку кредитування. Одноразова комісія за видачу кредиту - 1100,00 грн.
Вказане підтверджується копіями кредитного договору з додатками до нього, заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту від 18.03.2025, паспорту споживчого кредиту від 18.03.2025, інформаційного повідомлення про передачу позичальником кредитодавцю персональних даних третіх осіб під час укладення, виконання та припинення кредитного договору.
Кошти в сумі 11000,00 грн перераховані на вказану у договорі банківську карту позичальниці згідно з договором № 39175-03/2025, що підтверджується копією повідомлення сервісу онлайн платежів "iPay.ua'' та повідомленням і випискою з банківської картки № НОМЕР_1 , емітованої АТ КБ "Приватбанк", наданих на запит суду 25.06.2026. Отримання кредитних коштів не заперечується відповідачкою у відзиві на позов.
ТОВ ''СТАР ФАЙНЕНС ГРУП'' за договором факторингу № 19062025 від 19.06.2025 відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників на користь ТОВ ''ФК "Кредит-Капітал", у тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025, що підтверджується копіями договору факторингу та Витягу із реєстру боржників до нього від 19.06.2025.
Відповідно до вказаних письмових доказів та розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, складеної первісним кредитором за період з 18.03.2025 по 19.06.2025, загальна забогованість відповідачки на момент передачі права вимоги становила 26906,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11000,00 грн, за відсотками - 9306,00 грн, за комісією - 1100,00 грн. Як вбачається із цього розрахунку, відповідачка оплат за кредитом не вносила.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем за період з 20.06.2025 по 15.07.2025, загальна заборгованість відповідачки становить 29480,00 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 11000,00 грн, за відсотками - 11880,00 грн, за комісією - 1100,00 грн, за штрафом - 5500,00 грн.
У зв`язку із виникненням заборгованості по сплаті кредиту 11.05.2026 представник позивача надіслав відповідачці ОСОБА_1 за місцем реєстрації досудову вимогу щодо сплати заборгованості у сумі 29480,00 грн, якою роз`яснено наслідки невиконання цієї вимоги. Доказів отримання цього документу останньою суду не надано.
Станом на час звернення до суду із цим позовом даних про погашення заборгованості в матеріалах справи немає.
Відповідно до відзиву на позов, поданого відповідачкою до суду 09.06.2026, остання позовні вимоги визнає частково за виключенням заборгованості за штрафними санціями, які вважає нарахованими незаконно. Прохала зменшити розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу з 8000,00 грн до 1500,00 грн, оскільки заявлений розмір цих витрат є неспівмірним ціні позову та об`єму виконаних представником позивача робіт. 
Норми права, застосовані судом.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з приписами ст. ст. 514 та 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до вимог ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Мотивована оцінка аргументів сторін.
Суд вважає доведеним факт підписання та укладення 18.03.2025 між ТОВ ТОВ ''СТАР ФАЙНЕНС ГРУП'' та ОСОБА_1 у електронній формі договору про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025, погодженого на умовах, викладених у ньому. На доведення факту укладення цього договору позивачем надано суду письмові докази, які суд вважає належними та достатніми. Факт укладення цього договору між сторонами та отримання кредитних коштів в сумі 11000,00 грн не заперечує відповідачка у своєму відзиві на позов.
Судом встановлено, що у цьому випадку підлягають застосуванню положення Закону України ''Про електронну комерцію'', оскільки договір був підписаний з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі за допомогою електронного підпису відповідачки одноразовим ідентифікатором. 
Зважаючи на викладене, суд вважає, що стороною позивача доведено факт погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України ''Про електронну комерцію'', містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Отже, виходячи з принципу правомірності даного правочину, який не визнано судом недійсним, у позичальниці ОСОБА_1 виникло зобов`язання з повернення одержаного кредиту.
Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги позивача до ОСОБА_1 . Договір про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025 від від 18.03.2025, як і договір факторингу від 19.06.2025 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з неї заборгованості по отриманому та неповернутому тілу кредиту в розмірі 11000,00 грн, процентів - 11880,00 грн та одноразової комісії за видачу кредиту - 1100,00 грн, а всього 23980,00 грн, грунтується на законі та підлягає до задоволення.
Щодо стягнення заборгованості за штрафом за порушення грошового зобов`язання, суд доходить висновку про таке.
Відповідно до ЗУ ''Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану'' від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Ці наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Кредитний договір між сторонами укладений 18.03.2025, діяв до 15.07.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану. Норма закону, яка передбачає списання кредитодавцем нарахованих неустойки (штрафу, пені) включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, наразі дії і не скасована. Тому суд доходить висновку, що нарахування позивачем штрафу в сумі 5500,00 грн є неправомірним, а відтак стягненню із відповідачки не підлягає.
Суд констатує, що у випадку невиконання відповідачкою умов договору та виникненню заборгованості по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування ним, позивач був не позбавлений права звернутися до суду із вимогою про стягнення інфляційних втрат чи 3% річних від простроченої суми у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню із відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість в загальній сумі 23980,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту -11000,00 грн, процентах - 11880,00 грн та одноразовій комісії за видачу кредиту - 1100,00 грн.
У іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн згідно з копією платіжної інструкції від 15.05.2026.
Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 81,34% сплаченого позивачем судового збору, що становить 2165,60 грн.
Щодо стягнення із відповідачки витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн, суд зазначає таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі до суду подано: копію Договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладеного між позивачем та адвокатським об`єднанням "Апогет", копію акту наданих послуг № 101 від 11.05.2026, детального опису наданих послуг, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру від 02.07.2025 адвоката Усенка М.І., про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, послуг) на загальну суму 8000,00 грн.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт понесення таких витрат.
Відповідачкою подано до суду відзив на позов із клопотанням про зменшення розміру заявлених стороною позивача судових витрат в частині отриманої професійної правничої допомоги з 8000,00 грн до 1500,00 грн, оскільки такий її розмір не відповідає складності справи, ціні позову, об`єму виконаних адвокатом робіт, критеріям розумності та реальності таких витрат. 
З урахуванням клопотання відповідачки, критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, обставин справи, ціни позову та її співмірності вартості наданих послуг професійної правничої допомоги, суд доходить висновку, що вартість таких послуг є завищеною, такою, що не відповідає об`єму виконаних адвокатом робіт, складності справи, а тому її слід зменшити із 8000,00 грн до 3000,00 грн.
Ураховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню із відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді правової допомоги адвоката, які з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог (81,34% від 3000,00 грн) становлять 2440,20 грн грн.
Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610-612, 1050, 1054, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 277-279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал", представник позивача Усенко Михайло Ігорьович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 39175-03/2025 від 18.03.2025 у загальному розмірі 23980 (двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2165 (дві тисячі сто шістдесят п`ять) грн 60 коп та 2440 (дві тисячі чотириста сорок) грн 20 коп витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит - Капітал", код ЄДРПОУ 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, корп. 28.
Представник позивача: Усенко Михайло Ігорьович, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий