| Справа №: 397/1056/26

провадження №: 2/398/4561/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"09" вересня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 785,00 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 травня 2025 року первісний кредитор ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 38755660 на суму 3 500,00 грн. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти перераховані на її банківську платіжну картку. Відповідач умов договору щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15 785,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту — 3 500,00 грн та за процентами — 12 285,00 грн. Пеню, комісії, інфляційні втрати та проценти річних позивач до стягнення не заявляє. На підставі Договору № 03-06/26 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 03 червня 2026 року право грошової вимоги за цим кредитним договором перейшло до позивача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2026 року справу передано за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 04 вересня 2026 року не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час і місце розгляду справи вона була повідомлена належним чином шляхом доставки судової повістки до її електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, про поважність причин неявки не повідомила, відзиву не подала, а позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд ухвалою, постановленою в судовому засіданні 04 вересня 2026 року без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного судового рішення відкладено на строк, що не перевищує п`яти днів з дня закінчення розгляду справи; відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Укладення кредитного договору та його умови.
28 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» (первісний кредитор, код ЄДРПОУ 43564082) та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит/Кредитний договір № 38755660. Суд дослідив копію цього договору з додатками, надану позивачем.
Відповідач приєдналася до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором «NmU2ZjRh», який був надісланий їй 28 травня 2025 року у смс-повідомленні на вказаний нею номер мобільного телефону НОМЕР_1 та введений нею того ж дня о 17 год 55 хв. Це підтверджується реквізитами кредитного договору і додатків до нього та наданим позивачем логуванням подій інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця. Перед укладенням договору кредитодавець провів ідентифікацію відповідача: у матеріалах справи наявні надані нею копії сторінок паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , картки платника податків та її фотографія з розгорнутим паспортом; зазначені в цих документах дані відповідають даним відповідача у цій справі.
Договором встановлені такі основні умови кредитування: сума кредиту — 3 500,00 грн (п. 2.2); строк користування кредитними коштами — 365 днів, з 28 травня 2025 року до 27 травня 2026 року включно (п. 2.3), який складається з дисконтного (пільгового) та поточного періодів; дисконтний (пільговий) період — 14 днів, до 10 червня 2025 року, процентна ставка протягом нього — 0,4 % за один день від фактичного залишку кредиту (п. п. 2.4, 2.6); поточний період — 351 день, з 11 червня 2025 року до 27 травня 2026 року, базова (стандартна) процентна ставка — 1 % за один день від фактичного залишку кредиту (п. п. 2.5, 2.7); тип процентної ставки — фіксована. Згідно з п. 2.9 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту становить 15 981,00 грн і включає суму кредиту 3 500,00 грн та проценти за користування кредитом 12 481,00 грн, а денна процентна ставка, обчислена за формулою ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», становить 0,98 %. Комісії та платежі за додаткові чи супутні послуги кредитодавця договором не передбачені (п. 2.14).
Додатковим договором про пролонгацію № 1/38755660 від 10 червня 2025 року, підписаним відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «YWI3NDQy», сторони продовжили дисконтний (пільговий) період до 24 червня 2025 року без зміни загального строку кредитування. Згідно з п. 3.3.2 Договору проценти за період, на який продовжено дисконтний (пільговий) період, нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою, у зв`язку з чим загальний розмір процентів за весь строк кредитування не змінився і за Графіком розрахунків (платежів) у новій редакції становить ті самі 12 481,00 грн.

Видача кредитних коштів.
На виконання умов зазначеного договору кредитні кошти в розмірі 3 500,00 грн були перераховані 28 травня 2025 року о 17 год 55 хв на банківську платіжну картку відповідача з маскою НОМЕР_3 . Це підтверджується наданим позивачем документом ТОВ «ПрофітГід» про здійснення переказу грошових коштів, у якому зазначено номер платіжної інструкції 38755660_1748444142, номер транзакції 44844-41430-56384, код авторизації 192382 і код RRN 514817244727, а також квитанцією платіжного сервісу про успішне проведення цієї транзакції. Зазначена платіжна установа здійснила переказ на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-770 від 18 вересня 2023 року, укладеного з ТОВ «ЕКО ФІН», та має ліцензію Національного банку України на переказ коштів без відкриття рахунку № 21/991-рк від 29 травня 2023 року; документ засвідчений кваліфікованим електронним підписом директора платіжної установи, за результатами перевірки якого цілісність даних підтверджено. Та сама маска платіжної картки зазначена відповідачем у розділі 10 кредитного договору серед її реквізитів, а призначенням переказу вказано прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її реєстраційний номер облікової картки платника податків і номер кредитного договору.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з наданою позивачем випискою за кредитом, складеною первісним кредитором, відповідач 09 та 10 червня 2025 року сплатила на погашення нарахованих процентів 182,00 грн і 14,00 грн, а всього 196,00 грн; інших платежів у рахунок погашення заборгованості вона не здійснювала.
Суд перевірив поденну виписку за кредитом і розрахунок заборгованості та встановив, що проценти нараховувалися виключно в межах погодженого сторонами 365-денного строку кредитування: за період з 28 травня по 10 червня 2025 року — за дисконтною ставкою по 14,00 грн на день (усього 196,00 грн), за період з 11 червня 2025 року по 27 травня 2026 року — за базовою ставкою по 35,00 грн на день (усього 12 285,00 грн), а всього 12 481,00 грн, що відповідає п. 2.9 Договору та Графіку розрахунків (платежів). Після 27 травня 2026 року нарахування процентів кредитодавцем припинено. З урахуванням сплачених відповідачем 196,00 грн залишок заборгованості за процентами становить 12 285,00 грн.
Заборгованість відповідача становить 15 785,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту — 3 500,00 грн та заборгованість за процентами — 12 285,00 грн. Комісії, інфляційні втрати та проценти річних кредитодавцем не нараховувалися; нараховану за період з 28 травня по 03 червня 2026 року пеню в розмірі 90,79 грн позивач до стягнення не заявляє.

Перехід права вимоги.
03 червня 2026 року між ТОВ «ЕКО ФІН» (первісний кредитор) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (новий кредитор) укладено Договір № 03-06/26 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким первісний кредитор відступив новому кредиторові права грошової вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № 38755660 від 28 травня 2025 року, укладеним із ОСОБА_1 . Факт переходу права вимоги підтверджується наданими позивачем копіями цього договору, актів приймання-передачі Реєстру боржників від 03 червня 2026 року та витягу з Реєстру боржників, у якому за позицією 156 зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, її реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер кредитного договору і структуру відступленої заборгованості — 3 500,00 грн за тілом кредиту, 12 285,00 грн за процентами та 90,79 грн пені. Виконання позивачем зобов`язання з оплати відступленого права вимоги на суму 424 250,00 грн підтверджується платіжною інструкцією № 0657770000 від 05 червня 2026 року.
Вимогу про погашення заборгованості, яка містить повідомлення про відступлення права вимоги, позивач надіслав 09 червня 2026 року на адресу електронної пошти відповідача, зазначену нею в кредитному договорі.

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Відповідно до п. 159 розділу VIII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між первісним кредитором ТОВ «ЕКО ФІН» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору № 38755660 від 28 травня 2025 року, укладеного в електронній формі. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 207 ЦК України прирівнюється до власноручного підпису та створює для сторін відповідні правові наслідки. Одноразовий ідентифікатор, зазначений у тексті договору і додатків до нього, збігається з ідентифікатором, зафіксованим у логуванні подій інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця, а номер мобільного телефону, на який цей ідентифікатор надсилався, — з номером телефону відповідача, вказаним у реквізитах договору.
Належне виконання первісним кредитором свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів у розмірі 3 500,00 грн підтверджується документом ТОВ «ПрофітГід» — платіжної установи, яка діє на підставі ліцензії Національного банку України на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку. Цей документ складений на виконання ч. 3 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію», засвідчує прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення платіжної операції із зазначенням її дати, унікального номера, суми й отримувача, а відповідно до п. 159 розділу VIII Положення, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, має статус первинного документа, який є належним і допустимим доказом перерахування коштів за кредитним договором. Суд враховує, що зазначений у ньому номер електронного платіжного засобу отримувача повністю збігається з номером картки, який відповідач самостійно вказала в кредитному договорі як належний їй рахунок для отримання коштів, а ім`я отримувача та його реєстраційний номер облікової картки платника податків збігаються з даними відповідача. Висновку про можливість підтвердження факту видачі кредиту фінансовою установою документами платіжної установи, складеними в порядку, встановленому законодавством про електронну комерцію та платіжні послуги, дійшов Верховний Суд у постанові від 12 червня 2023 року у справі № 263/3470/20.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. ст. 526, 1054 ЦК України, взятих на себе зобов`язань належним чином не виконала: сплативши 196,00 грн нарахованих процентів, вона надалі жодних платежів у рахунок погашення кредиту та процентів не здійснювала. Доказів повного або часткового погашення заборгованості, а також обґрунтованого спростування наданого позивачем розрахунку суду не надано.
Розмір заявленої до стягнення заборгованості суд перевірив і визнав обґрунтованим. Проценти нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування за визначеними договором ставками, їх загальна сума відповідає п. 2.9 Договору та Графіку розрахунків (платежів), а після закінчення строку кредитування нарахування процентів припинено. Сплачені відповідачем 196,00 грн враховані в погашення нарахованих процентів. Комісії кредитодавцем не нараховувалися, а нараховану пеню позивач до стягнення не заявив.
Оскільки до позивача на підставі Договору № 03-06/26 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 03 червня 2026 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання. Заявлений до стягнення розмір заборгованості не перевищує обсягу відступлених прав. Заміна кредитора здійснена без згоди боржника відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, а про відступлення права вимоги відповідача письмово повідомлено.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 38755660 від 28 травня 2025 року в розмірі 15 785,00 грн, з яких 3 500,00 грн — заборгованість за тілом кредиту та 12 285,00 грн — заборгованість за процентами, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн, понесення яких підтверджується платіжною інструкцією, копія якої досліджена судом.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов таких висновків.
На підтвердження цих витрат позивач надав договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, тарифи на послуги, заявку на надання юридичної допомоги та витяг з Акта № 37 про надання юридичної допомоги від 16 червня 2026 року, у якому міститься опис наданих послуг: надання усної консультації — 2 години вартістю 3 000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду — 2 години вартістю 6 000,00 грн, а всього 9 000,00 грн. Послуги надані Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс».
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі № 873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18 та від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи; висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства навіть тоді, коли відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції: згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір — обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» Європейський суд з прав людини зазначив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги, що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а позовна заява є типовою для адвоката, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263—265, 268, 280—284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором про споживчий кредит/Кредитним договором № 38755660 від 28 травня 2025 року в розмірі 15 785 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 09 вересня 2026 року.

Суддя В.В. Орловський