ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 699/1609/25 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова Г.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
Судді-доповідача: Терези Ю.О.
Суддів: Аліменка В.О., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини справи
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2025 № 2395/1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Перевіривши матеріали адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позов подано без додержання вимог, визначених ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме:
- у позовній заяві не зазначено відомості про ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) та про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та інших учасників справи (представника позивача);
- позов про оскарження постанови від 09.09.2025 подано 13.10.2025.
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що вказану позовну заяву слід залишити без руху, а Позивачу надати строк для виправлення недоліків позовної заяви шляхом подання нової редакції позовної заяви, з необхідністю зазначення:
- інформації про сторони відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України;
- підстави поновлення пропущеного строку для подачі позову.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.10.2025 позов залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.
У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто. Позивач відповідачем по справі зазначив ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до змісту заяви про усунення недоліків представник Позивача адвокат Палько М.О. просив поновити Позивачу пропущений строк звернення до суду щодо оскарження спірної постанови.
Клопотання обґрунтовано тим, що строк на оскарження постанови було пропущено Позивачем з поважних причин, оскільки Позивач фактично не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також Позивач не отримував постанову у день її складання. Копія постанови лише 02.10.2025 була відправлена Позивачу засобами поштового зв`язку у відповідь на його звернення. Копію постанови Позивач отримав 10.10.2025, що підтверджується відомостями про відправлення та доставку поштового відправлення № 2070109844905.
Суд першої інстанції визнав неповажними наведені Позивачем причини пропуску строку для оскарження постанови від 09.09.2025 № 2395/1 і ухвалою від 24.10.2025 повернув позовну заяву Позивачу без розгляду.
Повертаючи позовну заяву Позивачу без розгляду, суд першої інстанції керувався таким:
- зі змісту наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.08.2025 № 483 щодо ОСОБА_1 можливо встановити, що позивач достеменно знав, що його розгляд призначено на 09.09.2025 о 09.00 год.;
- сторона зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки;
- у позовній заяві не зазначено, що саме (які причини) в період з 09.09.2025 до 19.09.2025 (десятиденного строку оскарження постанови) перешкоджало ОСОБА_1 цікавитися ходом адміністративного провадження щодо нього, зокрема отримати копію постанови про адміністративне правопорушення та оскаржити її.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 24.10.2025, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2025 у справі № 699/1609/25 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовано, зокрема, тим, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача відкрито ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025, якою також витребувано матеріали справи № 699/1609/25 з ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області і встановлено строк, протягом може бути подано відзив на апеляційну скаргу.
Після надходження матеріалів справи № 699/1609/25 до Шостого апеляційного адміністративного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
На підставі розпорядження керівника апарату суду від 08.06.2026 № 5732 здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ, що перебувають у провадженні судді Кучми А.Ю., через тривалу відсутність судді у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2026 доповідачем у цій справі визначено суддю Терезу Ю.О.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2026 справу прийнято до провадження новим складом колегії суддів, призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження і продовжено строк судового розгляду справи на розумний строк.

Позиція суду апеляційної інстанції
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено на підставі матеріалів справи, 13.10.2025 Позивач звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просив визнати незаконною та скасувати постанову № 2395/1 від 09.09.2025 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_3 . Скасувати накладений штраф у розмірі 17000 грн., передбачений цією постановою.
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.10.2025 позов залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху, шляхом подання нової редакції позовної заяви, з необхідністю зазначення: інформації про сторони відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України; підстави поновлення пропущеного строку для подачі позову.
У встановлений судом строк Позивач усунув недоліки позовної заяви.
У новій редакції позовної заяви Позивач просив поновити йому пропущений строк звернення до суду щодо оскарження спірної постанови.
Поважність причин пропуску строку звернення до суду Позивач обґрунтував наступним:
- Позивач не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
- Позивач не отримував постанову у день її складання;
- копія постанови лише 02.10.2025 була відправлена Позивачу засобами поштового зв`язку у відповідь на його звернення;
- копію постанови Позивач отримав 10.10.2025, що підтверджується відомостями про відправлення та доставку поштового відправлення № 2070109844905. 
З огляду на зазначене, Позивач вважав, що десятиденний строк на подання скарги розпочав відлік 11.10.2025, а тому подання Позивачем позовної заяви 13.10.2025 здійснено до спливу вказаного строку з дня отримання копії постанови. Вказане, на думку Позивача, свідчить, що позовну заяву подано у передбачений законом строк із наведенням поважних причин неможливості її подання у 10-денний строк із дня винесення постанови.
Суд першої інстанції визнав неповажними наведені Позивачем причини пропуску строку звернення до суду і ухвалою від 24.10.2025 повернув позовну заяву Позивачу без розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Таким чином, процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
За загальним правилом, перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла та повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Сам по собі інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.
Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 123 КАС України закріплено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
В апеляційній скарзі Позивач звертає увагу, що суд не надав оцінку відсутності у матеріалах справи доказів виконання Відповідачем обов`язку направлення копії постанови протягом 3 днів з дня її прийняття, тобто не пізніше 12.09.2025.
Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що постановою № 2395/1 від 09.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення на Позивача накладено штраф у сумі 17000 грн.
У постанові зазначено, зокрема, номер паспорту і адреса проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які не відповідають відомостям, наведеним у копії паспорта Позивача (а.с. 67), наданого до суду разом з позовною заявою, а також у застосунку «Резерв+», дані у якому оновлено 11.07.2025 (а.с. 17, 44). В оскаржуваній постанові зазначено адресу: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , хоча місцем реєстрації Позивача є інша адреса, а паспорт Позивача має інші реквізити.
При цьому протокол № 483 від 24.08.2025 про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, містить адресу реєстрації Позивача, яка зазначена у його паспорті.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що сторона зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Однак, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що Позивач, ознайомлений з протоколом № 483 від 24.08.2025 про адміністративне правопорушення, мав обґрунтовані очікування, що оскаржувана постанова буде направлена на адресу місця реєстрації Позивача у строк, передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП.
Згідно з листом Відповідача від 02.10.2025 № 64/6376 (а.с. 20), заява Позивача про направлення йому копії оскаржуваної постанови одержана Відповідачем 23.09.2025.
Отже, листом Відповідача підтверджується, що, не одержавши постанову протягом розумного строку, з урахуванням часу, необхідного для доставлення поштової кореспонденції, Позивач звернувся до суб`єкта владних повноважень з відповідною заявою.
Зважаючи на вказані обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в період з 09.09.2025 до 19.09.2025 Позивач не цікавився ходом адміністративного провадження щодо нього, оскільки матеріали справи свідчать про інше, а саме: про вжиття Позивачем активних і своєчасних заходів до одержання копії постанови.
Колегія суддів звертає увагу, що, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відтак, в ситуації, яка допускає неоднозначне тлумачення тих чи інших обставин, необхідно виходити з інтересів особи, яка звернулася до суду за захистом своїх прав від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, і необхідності забезпечення такій особі доступу до правосуддя.
На переконання колегії суддів, за встановлених обставин (неотримання Позивачем належним чином оскаржуваної постанови) причини пропуску Позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом є поважними. 
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на судовий захист є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення питання про поновлення Позивачу строку на звернення до суду з адміністративним позовом. Відтак, ухвала Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2025 має бути скасована, а справа - направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує, що згідно з п. 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. 
Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Зважаючи, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення питання про поновлення Позивачу строку на звернення до суду з адміністративним позовом, оскаржувана ухвала має бути скасована з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 286, 308, 311, 312, 320-322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2025 у справі № 699/1609/25 задовольнити.
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2025 у справі № 699/1609/25 скасувати.
Справу № 699/1609/25 направити до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Ю.О. Тереза

Судді: В.О. Аліменко

Ю.К. Черпак