МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2026 р. Справа №370/4397/25 
Провадження № 2/370/1532/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Зозулею Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Макарівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 56 років, помер батько позивачів ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 81,9 кв.м., житловою - 52,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Макарівської державної нотаріальної контори від 02.08.2025 року №173/02-14 спадкоємцями за законом до майна померлого ОСОБА_3 , які прийняли спадщину згідно ст. 549 ЦК УРСР, є син спадкодавця позивач ОСОБА_1 та дружина померлого, мати позивачів ОСОБА_4 .
Право власності ОСОБА_3 на зазначене майно посвідчувалось свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.01.2003 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 28.11.2002 №131 вже після смерті спадкодавця.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 78 років, померла мати позивачів ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшло:
- право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 81,9 кв.м., житловою - 52,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку померла успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_3 ;
- право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:01:038:0012, площею 0,091 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, адреса розташування: АДРЕСА_1 , право власності на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯГ №155378, зареєстрований 14.07.2006 року за №611.
Відповідно до заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 16.12.2011 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М., зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2998, спадкоємцем усього майна померлої є її син позивач ОСОБА_2 , який вказану спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до Макарівської районної державної нотаріальної контори.
Листом Макарівської державної нотаріальної контори від 02.08.2025 року №173/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на його частку житлового будинку, оскільки на свідоцтві про право власності на житловий будинок відсутня гербова печатка органу, яким воно видане, а також у зв`язку з тим, що вказане свідоцтво видано після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Представник позивачів зазначав, що хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак зі змісту вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на належну йому частку житлового будинку.
ОСОБА_2 не отримував письмової відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на свою частку житлового будинку. Водночас його право на отримання свідоцтва про право на спадщину на свою частку житлового будинку залежить від чинності свідоцтва про власності на житловий будинок від 18.01.2003 року, яке вже було предметом розгляду державного нотаріуса в листі від 02.08.2025 року №173/02-14 і в якому нотаріус заперечив можливість видачі свідоцтва про право на спадщину іншому спадкоємцю.
Позивачі посилалися на норми ст. 100 ЦК УРСР та п. 10-13 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР, та вказували на те, оформлення права власності на жилий будинок здійснювалось виключно за заявою зацікавлених осіб у випадку відсутності правовстановлюючих документів. Встановлення факту належності жилого будинку здійснювалося на підставі огляду будинку та шляхом одержання відомостей від громадян, які проживають у будинку та у сусідніх будинках.
Позивачі вказували, що згідно записів в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 зазначений як домовласник, а належність ОСОБА_3 спірного житлового будинку на праві власності також підтверджується довідкою-характеристикою від 18.01.2003 року №3654, виданою Макарівським бюро технічної інвентаризації, архівною довідкою від 20.02.2024 року №М-334, виданою КП КОП «Київське обласне БТІ», рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 28.11.2002 року №131 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна».
На підставі викладеного, позивачі просили суд: 
- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на частину домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальна площа якого 81,9 кв.м., житлова - 52,1 кв.м.; (а) прибудова; (під а) погріб; ґанок; (Б) сарай; (В) вбиральня; (Е) гараж; (Є) літній душ; (З) навіс; №5 ворота з хвірткою; №6 огорожа; №8 огорожа; №9 яма вигрібна; І замощення;
- визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на частину домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальна площа якого 81,9 кв.м., житлова - 52,1 кв.м.; (а) прибудова; (під а) погріб; ґанок; (Б) сарай; (В) вбиральня; (Е) гараж; (Є) літній душ; (З) навіс; №5 ворота з хвірткою; №6 огорожа; №8 огорожа; №9 яма вигрібна; І замощення. 
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.01.2026 року (а.с.61-62) позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України. Також вказаною ухвалою суду в порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори (08001, Київська обл., Бучанський р-н, с-ще Макарів, вул. Д. Ростовського, 66, тел. 067 956 81 88) належним чином засвідчену копію спадкової справи №352/2003 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Витребувані докази надійшли до суду 09.02.2026 року та приєднані до матеріалів справи (а.с.71-126). 
Ухвалою суду від 11.02.2026 року (а.с.129) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 27.03.2026 року, яке було відкладено на 12.06.2026 року.
У судове засідання 12.06.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачів, адвокат Ганенко Р.А., подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.136). 
Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.135). 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 56 років, помер батько позивачів ОСОБА_3 , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.04.1987 року (а.с.22) та довідкою Макарівської селищної ради №634 від 22.03.2024 року (а.с.77).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 81,9 кв.м., житловою - 52,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_3 на зазначене майно посвідчувалось свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.01.2003 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 28.11.2002 №131 вже після смерті спадкодавця. Право власності на зазначене майно зареєстроване за померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з відповідної відмітки Макарівського бюро технічної інвентаризації на зворотному боці свідоцтва про право власності (а.с.36-37).
Спадкоємцями за законом майна померлого ОСОБА_3 , які прийняли спадщину згідно ст. 549 ЦК УРСР, є син спадкодавця ОСОБА_1 , позивач у справі (а.с.20, 99-101), та дружина померлого ОСОБА_4 , мати позивачів по справі (а.с.102-103), що підтверджується листом Макарівської державної нотаріальної контори від 02.08.2025 року №173/02-14 (а.с.49-50).
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 78 років, померла мати позивачів ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав та був зареєстрований: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.05.2015 року (а.с.23) та довідкою Макарівської селищної ради №633 від 22.03.2024 року (а.с.125).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшло: право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 81,9 кв.м., житловою - 52,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке померла успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_3 ; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:01:038:0012, площею 0,091 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, адреса розташування: АДРЕСА_1 , право власності на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯГ №155378, зареєстрований 14.07.2006 року за №611 (а.с.47-48).
Відповідно до заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 16.12.2011 року приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дарнопих Т.М., зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2998, спадкоємцем усього майна померлої є її син ОСОБА_2 (позивач по справі), який вказану спадщину прийняв (а.с.24). Вказаний заповіт не скасований та не змінений, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.07.2015 року №40942192 (а.с.119).
Листом Макарівської державної нотаріальної контори від 02.08.2025 року №173/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на його частку житлового будинку, оскільки на свідоцтві про право власності на житловий будинок відсутня гербова печатка органу, яким воно видане, а також у зв`язку з тим, що вказане свідоцтво видано після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.49-50).
Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня.
А тому наявний в матеріалах справи лист державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори від 02.08.2025 року №173/02-14 «Щодо надання роз`яснень» є достатнім доказом наявності у позивачів перешкод в отриманні свідоцтв про право на спадщину, що в свою чергу дає їм право звернутися до суду із даним позовом.
Згідно архівної довідки від 22.06.2026 року №05-05/233 з погосподарської книги №5 Макарівської селищної Ради депутатів трудящих Київської області за 1967-1969 роки архівного фонду №Р-210 «Макарівська селищна рада та її виконавчий комітет, смт Макарів Макарівського району Київської області» вбачається, що в погосподарській книзі №5 Макарівської селищної Ради депутатів трудящих Київської області за 1967-1969 роки (особовий рахунок № НОМЕР_5 ) за адресою: Механізаторів №35 значиться голова домогосподарства: ОСОБА_3 1928 року народження (а.с.144).
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у господарських книгах.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.
Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 05.08.1992 року, а тому належність ОСОБА_3 спадкового житлового будинку підтверджується вказаною довідкою з погосподарської книги.
Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 12.02.2024 року, до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входить: житловий будинок (літера А) загальною площею 81,9 м.2, житлова площа - 52,1 м.2, який складається з приміщень: коридор - 7,0 м.2; коридор - 7,1 м.2; житлова - 11,1 м.2; житлова - 10,7 м.2; житлова - 20,8 м.2; житлова - 9,5 м.2; котельня - 1,7 м.2; санвузол - 3,4 м.2; кухня - 10,6 м.2; господарські будівлі та споруди: (а) прибудова; (під а) погріб; ґанок; (Б) сарай; (В) вбиральня; (Е) гараж; (Є) літній душ; (З) навіс; №5 ворота з хвірткою; №6 огорожа; №8 огорожа; №9 яма вигрібна; І замощення (а.с.41-46).
Крім того, згідно довідки-характеристики від 18.01.2003 року №3654, виданої Макарівським бюро технічної інвентаризації, та архівної довідки від 20.02.2024 року №М-334, виданої КП КОП «Київське обласне БТІ», власником домоволодіння в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.30-31, 39).
Рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради від 28.11.2002 року №131 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» виконавчий комітет вирішив оформити право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок в АДРЕСА_1 , суб`єкт права власності - ОСОБА_3 (а.с.38).
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі - ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ), та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). 
Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР).
При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).
Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР).
Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР).
Згідно ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.
Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 100 ЦК УРСР, яка була чинною на час смерті ОСОБА_3 , в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.
Чинне на той час законодавство не передбачало обов`язкової державної реєстрації права власності на жилий будинок і не пов`язувало виникнення права власності на жилий будинок з фактом такої реєстрації.
Виходячи зі змісту пунктів 10-13 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР, оформлення права власності на жилий будинок здійснювалось виключно за заявою зацікавлених осіб у випадку відсутності правовстановлюючих документів. Встановлення факту належності жилого будинку здійснювалося на підставі огляду будинку та шляхом одержання відомостей від громадян, які проживають у будинку та у сусідніх будинках (пункт 12 Інструкції).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Тобто, набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
В свою чергу відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. 
В рішенні ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року) Суд виклав основні ознаки принципу «належного урядування», відповідно до якого державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Надані позивачами докази свідчать про те, що як УРСР, так і держава Україна як її правонаступник, визнавали факт належності на праві власності ОСОБА_3 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки компетентні органи обох держав неодноразово видавали документи, які засвідчували цей факт.
Видача свідоцтва про право власності на жилий будинок після смерті його власника не спростовує факту набуття цього майна його власником в минулому.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подається, зокрема виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину прийняв, до складу якої увійшло право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадщину прийняв, до складу якої увійшло право власності на частину вказаного житлового будинку, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено.
Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та позивачі просили покласти такі витрати на них.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Макарівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на частину домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальна площа якого 81,9 кв.м., житлова - 52,1 кв.м.; (а) прибудова; (під а) погріб; ґанок; (Б) сарай; (В) вбиральня; (Е) гараж; (Є) літній душ; (З) навіс; №5 ворота з хвірткою; №6 огорожа; №8 огорожа; №9 яма вигрібна; І замощення.
Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на частину домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входить: (А) житловий будинок, загальна площа якого 81,9 кв.м., житлова - 52,1 кв.м.; (а) прибудова; (під а) погріб; ґанок; (Б) сарай; (В) вбиральня; (Е) гараж; (Є) літній душ; (З) навіс; №5 ворота з хвірткою; №6 огорожа; №8 огорожа; №9 яма вигрібна; І замощення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Макарівська селищна рада, код ЄДРПОУ 04362183, адреса: 08001, Київська область, Бучанський район, с-ще Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30; електронна пошта: іnfo@makariv-rada.gov.ua.

Суддя А.В. Косенко