Єдиний унікальний № 371/712/26
Номер провадження № 2/371/1229/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді        Кириленко М.О.
за участю секретаря судового засідання      Овчаренко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миронівка Київської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «Юнекс Банк» - Козак Т.О. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №36.238.0225.1 від 03.02.2025 у розмірі 125 902, 51 грн, з яких: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 114 874, 08 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями - 11 028, 43 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2 662, 40 грн.
Позов обґрунтований тим, що 03.02.2025 між АТ «Юнекс Банк» та  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №36.238.0225.1, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 157 500, 00 грн, зі сплатою відсотків в розмірі 0,0100 відсотків. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав повністю, проте відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків у строки і на умовах, передбачених договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 19 березня 2026 року виникла заборгованість в розмірі 125 902, 51 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою понесених судових витрат.
Ухвалою суду від 18.05.2026 відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін.
Ухвалою суду від 10.06.2026 розгляд справи відкладено, виклик відповідача здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 08.07.2026 через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.  
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи свідчить повідомлення про вручення, окрім цього виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Причина неявки суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 03.02.2025 між АТ «Юнекс Банк» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №36.238.0225.1 (а.с.27-30).
Згідно з умовами кредитного договору банк надав відповідачу споживчий кредит, у сумі 157 500, 00 грн строком до 03 березня 2028 року.
Відповідно до пунктів 1.7, 1.8 кредитного договору сторони погодили процентну ставку (фіксовану) у розмірі 0,0100 % річних.
Факт надання кредитних коштів за договором №36.238.0225.1 від 03.02.2025 підтверджується платіжними інструкціями №18458 від 03.02.2025 та №18455 від 03.02.2025, відповідно до яких банк здійснив безготівкове перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (а.с.8, 8зв.).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 19 березня 2026 року заборгованість відповідача за кредитним договором №36.238.0225.1 становить 125 902, 51 грн, з яких: заборгованість по поверненню кредитних коштів - 114 874, 08 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісіями - 11 028, 43 гривень (а.с.7).
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору, АТ «Юнекс Банк» 26.02.2026 на адресу відповідача направила досудову вимогу про виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість останньому погасити заборгованість. Однак, дана вимога відповідачем не виконана (а.с. 58).
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти позикодавцяе не повернуті своєчасно та в повному обсязі, а також вимоги частини 1 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, передбачених умовами договору.
При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів відповідачем також не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором №36.238.0225.1 від 03.02.2025 у розмірі 125 902, 51 грн.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №36.238.0225.1 від 03.02.2025 у розмірі 125 902, 51 грн.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662, 40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» Код, ЄДРПОУ 20023569, суму заборгованості за кредитним договором №36.238.0225.1 від 03.02.2025 у розмірі 125 902 (сто двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дві гривні п`ятдесят одну копійку) гривень 51 копійку.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» Код, ЄДРПОУ 20023569 витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві тисячі сорок копійок) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         М.О. Кириленко