Справа № 946/1070/26  Провадження № 3/946/437/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М.,
розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №589837, що складений 12.02.2026 року, ОСОБА_1 12.02.2026 року о 17 год. 58 хв. по вул. Коцюбинського кут вул. Гончарова у м.Ізмаїлі Ізмаїльського району Одеської області керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП.
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Постановою Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 року постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишено без змін. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Представник ОСОБА_1 – адвокат Лупу С.С. в судовому засіданні просив суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посилаюсь на письмові заперечення, додані до матеріалів справи. Відповідно до заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2026 року, представник ОСОБА_1 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 року складено неуповноваженою посадовою особою, що свідчить про недопустимість вказаного протоколу як доказу у даній справі. ОСОБА_1 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року у справі № 946/5471/25 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі протоколу серії ЕПР1 № 392172 від 15.07.2025 року, складеного інспектором Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. Як у протоколі серії ЕПР1 № 392172 від 15.07.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і у протоколі серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, місцем вчинення правопорушення вказано місто Ізмаїл. Однак, Ізмаїльський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області не має повноважень складати протоколи про адміністративне правопорушення на території міста Ізмаїл, де безпеку дорожнього руху забезпечує Відділ організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Водночас, Ізмаїльський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області уповноважений складати протоколи про адміністративне правопорушення на території Ізмаїльського району, окрім міста Ізмаїл. У зв`язку з цим, протокол серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 у даній справі складено неуповноваженою особою - інспектором Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, в якого відсутні повноваження складати на території міста Ізмаїл протоколи про адміністративні правопорушення. Наведене підтверджується й тим, що за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто на підставі протоколу, складеного саме інспектором Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області, а не Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області. Тобто, на території міста Ізмаїл в одному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено інспектором Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області, а в другому випадку – інспектором Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області. Наведене свідчить про те, що Ізмаїльський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області продовжує протиправно складати на території міста Ізмаїл протоколи про адміністративне правопорушення, хоча такі повноваження в межах міста Ізмаїл останній втратив після створення Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. 
Також зазначив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ґрунтується виключно на припущеннях поліцейських, що свідчить про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, може бути виключно водій транспортного засобу. В даному випадку в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наголошував на тому, що з відеозаписів вбачається, що поліцейськими транспортний засіб ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 взагалі не зупинявся. Так, поліцейські під`їхали до транспортного засобу ЗАЗ 110557 д.н.з НОМЕР_1 , який не перебував у русі, а стояв на узбіччі з дотриманням ПДР. Натомість, ОСОБА_1 перебував не у салоні транспортного засобу, а на вулиці, оглядаючи цей транспортний засіб, адже, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейських про те, що ним здійснювався ремонт вказаного транспортного засобу. Таким чином, перебування ОСОБА_1 біля транспортного засобу, який не перебуває у русі, не є неспростовною презумпцією керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а є лише припущенням, на якому не може ґрунтуватись обвинувачення за ст. 130 КУпАП. 
Крім того, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння обґрунтована не виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а виключно фактом притягнення ОСОБА_1 до цього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що поліцейськими жодні ознаки стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не встановлювались та до відома ОСОБА_1 не доводились. Фактично, поліцейські, усвідомлюючи, що вони відносно ОСОБА_1 вже винесли постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП, вирішили після цього провести додатково й огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Однак, проведення такого огляду без встановлення жодних ознак такого стану є протиправним. В свою чергу, відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, враховуючи недоведення до його відома встановлених поліцейськими ознак такого стану, є законною. Зі змісту відеозаписів чітко вбачається, що огляд на стан сп`яніння обґрунтований виключно бажанням поліцейських, а не правовими підставами.
Вказав, що інспектор Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції Василіогло В.В., який склав протокол серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 року, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки НЕ ЗАПРОПОНУВАВ проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. З наявних в матеріалах справи відеозаписів чітко вбачається, що інспектор Василіогло В.В. пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння виключно на місці зупинки. Після відмови ОСОБА_1 , інспектор Василіогло В.В. не пропонував пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, а одразу повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Однак, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за умови відсутності після такої відмови пропозиції поліцейського пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, не свідчить про порушення ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР та не утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
06.04.2026 року представник ОСОБА_1 надав суду додаткові пояснення справі, в яких вказав, що 01.04.2026 року захисником ОСОБА_1 – адвокатом Лупу С.С. отримана відповідь на адвокатський запит від 26.03.2026 року, надана начальником Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 01.04.2026 року за № 439аз/41/13/16/01-26, якою повідомлено, що 16.03.2018 року на території Ізмаїл розпочав повноваження ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП. Надано копію чинного Положення ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженого наказом ДПП від 31.07.2025 року № 2372. Отже, з 16.03.2018 року повноваження забезпечувати безпеку дорожнього руху у місті Ізмаїл, в тому числі здійснювати патрулювання міста Ізмаїл з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює Відділ організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, у зв`язку з чим такі повноваження Відділ реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області втратив саме з вказаної дати, тобто - 16.03.2018. Як вбачається з Положення ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, затвердженого наказом ДПП від 31.07.2025 року № 2372 (далі – Положення), Відділ організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі - Відділ) є структурним підрозділом управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження НА ТЕРИТОРІЇ МІСТА ІЗМАЇЛ (ч. 1 розділу І). Вказаним підтверджується, що у Відділу реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області відсутні повноваження забезпечувати безпеку дорожнього руху у місті Ізмаїл, в тому числі здійснювати патрулювання міста Ізмаїл з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки такими повноваженнями з 16.03.2018 року наділено Відділ організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. За таких обставин, функція щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на території м. Ізмаїл відсутня у Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та наявна виключно у Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. Таким чином, утворення та функціонування у населеному пункті (м. Ізмаїл) структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції, в даному випадку Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, позбавляє Ізмаїльський РВП повноважень складати на території міста Ізмаїл протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі за ст. 130 КУпАП. Отже, в даному випадку, працівники Відділу реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, склавши відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, фактично протиправно привласнили собі повноваження Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. З наведено виходить, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 року складено неуповноваженої особою органу Національної поліції у складі інспектора Відділу реагування патрульної поліції Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, який не наділений функціями забезпечення безпеки дорожнього руху на території м. Ізмаїл, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення – закриттю. Інакше, більш широке тлумачення, нівелює завдання та результати реформи патрульної поліції в Україні. Створення та початок здійснення повноважень ВОНС у м. Ізмаїл УПП в Одеській області як раз і підтверджує, що у цьому населеному пункті функціонує підрозділ ДПП, що, в свою чергу, свідчить про те, що після цього Ізмаїльський РВП вже не забезпечує безпеку дорожнього руху у м. Ізмаїл, а виключно за межами цього населеного пункту в межах Ізмаїльського району. ОСОБА_1 не виключає можливість транзитного проїзду ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області через територію міста Ізмаїл, враховуючи, що приміщення Ізмаїльського РВП знаходяться у м. Ізмаїл. Однак, ОСОБА_1 заперечує наявність повноважень у ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснювати патрулювання та забезпечувати безпеку дорожнього руху у м. Ізмаїл, у ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області відсутні повноваження забезпечувати безпеку дорожнього руху з 16.03.2018 року, адже з цього дня відповідні функції здійснює ВОНС у м. Ізмаїл УПП в Одеській області.
26.05.2026 року представник ОСОБА_1 надав суду додаткові пояснення справі, в яких вказав, що на підтвердження вказаних ним обставин, окрім вже наведених доводів та наданих доказів, додатково надає копію наказу Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.01.2025 року № 30 «Про розподіл території обслуговування Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на зони оперативного реагування ГРПП», відповідно до якого: «... 1. З урахуванням площі території, чисельності населення та специфіки Ізмаїльського району, розподілити територію обслуговування Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на зони оперативного реагування груп реагування патрульної поліції: 1.1 Зона оперативного реагування № 1, чисельність населення 71299 люд.. площа території 54,1 кв. км. Межі зони оперативного реагування № 1: Ізмаїльська територіальна громада до якої входить: м. Ізмаїл. Обслуговується ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області. Наведеним підтверджується, що Ізмаїльський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області не має повноважень складати протоколи про адміністративне правопорушення на території міста Ізмаїл, де безпеку дорожнього руху забезпечує Відділ організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. У зв`язку з цим, протокол серії ЕПР1 № 589837 від 12.02.2026 року у даній справі складено неуповноваженою особою - інспектором Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, в якого відсутні повноваження складати на території міста Ізмаїл протоколи про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 повідомив суду, що ОСОБА_1 оскаржував протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності з ст. 126 КУпАП, однак, в позові судом відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду залишено рішення суду першої інстанції без змін. 
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно частини 2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі – ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР, на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.
Винні дії ОСОБА_1 підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №589837 від 12.02.2026 року, відеозаписом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на медичний огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, та іншими матеріалами справи.
Той факт, що ОСОБА_1 протягом року двічі вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 року, яку постановою Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 року залишено без змін.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст.33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, що перебувають у стані сп`яніння, законодавець у нормах багатьох правових актів встановив заборону на допуск зазначених осіб до керування транспортними засобами.
Відповідно до приписів ст.35 КУпАП України, обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження противоправної поведінки; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд не бере до уваги заперечення представника ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, на фрагменті відеозапису «00000_00000020260212175923_0008A.MP4» на четвертій хвилині зафіксовано пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.
Крім того, згідно п.11 ч.1 ст. 23, ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Твердження захисника про те, що працівниками поліції, всупереч Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не було повідомлено ОСОБА_1 про сукупність ознак, які дають підстави вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, є непереконливими, оскільки всі ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені інспектором поліції у ОСОБА_1 , зазначені у направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, доводи представника ОСОБА_1 про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 03.06.2026 року (справа №946/1482/26), яким в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6656087 від 12 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, накладення штрафу в сумі 20400 грн., закриття справи про адміністративне правопорушення відмовлено, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2026 року залишено без змін (дата набрання законної сили постанови 07.07.2026 року).
Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 повторно вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч.2 ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2026 року, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. ст.27, 130, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі гривень нуль копійок) гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.
Повний текст постанови про накладення адміністративного стягнення виготовлений, а його копія вручена або вислана особі, щодо якої її винесено, протягом трьох днів.

Суддя: 	Т.П.Пащенко