Провадження № 1-кп/742/272/26 
Єдиний унікальний № 742/6553/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
потерпілого ОСОБА_4 
законного представника потерпілого ОСОБА_5 
представника потерпілого ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1202527033000805 від 26.09.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білошапки Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
I. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
1.ОСОБА_7 , 26.09.2025, о 07 год 58 хв, керуючи автомобілем марки KIA Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській, у м. Прилуки в напрямку центра міста, на перехресті вулиць Київська-Козача поблизу будинку № 229, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку та не переконався у безпечності своїх дій, унаслідок чого здійснив наїзд на пішохода. 
2.Так, ОСОБА_7 , виконуючи маневр обгону на перехресті на відстані менше ніж 50 метрів до нерегульованого пішохідного переходу, побачивши, що транспортний засіб, який рухався по його смузі руху у правому положенні зменшує швидкість і в подальшому зупиняється перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість руху, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішохода, виїхав на зустрічну смугу руху, де на пішохідному переході здійснив наїзд на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий рухався по нерегульованому пішохідному переходу зправа на ліво відносно напрямку руху автомобіля. 
3.У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів лівої мало- та великогабаритних кісток зі зміщенням уламків, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 211 від 11.11.2025 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я більше 21 дня; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які згідно з указаним висновком експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; садна тулуба, що згідно з указаним висновком експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. 
4.Своїми протиправними діями ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі); п. 14.6 (обгін заборонено: а) на перехресті; в) ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті); п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека); п. 18.4 (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека). 
5.Недотримання та порушення вказаних вище пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 стало причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали. 
ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.
6.В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на визнання ОСОБА_7 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та визначений сторонами обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_7 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.
7.ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
8.Законний представник потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні погодились з визначеним порядком дослідження доказів. 
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження.
9.Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, показавши, що він працював інструктором в автошколі Red Auto School на час вчинення кримінального правопорушення. Зранку 26.09.2025 в нього було заплановане заняття з одним із учнів в автошколі на 08.00 годину. Він їхав з дому в сторону центру, поспішаючи на це заняття. Поблизу будинку № 229 по вул. Київській у м. Прилуки він побачив, що автомобілі, які рухаються перед ним, починають гальмувати та зупинятись перед нерегульованим пішохідним переходом. Оскільки він поспішав, то вирішив об`їхати автомобілі, які зупинились перед пішохідним переходом. Доїжджаючи до пішохідного переходу його засліпило сонце та в цей момент він відчув удар в передню частину автомобіля. Вийшовши з машини, він побачив ОСОБА_4 , який лежав на проїжджій частині. Після цього він викликав швидку допомогу. 
10.Також обвинувачений показав, що щиро кається та шкодує про вчинене. Натомість, збитки та витрати на лікування потерпілій він не відшкодовував. 
11.Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
12.Отже, враховуючи показання обвинуваченого та співставивши їх з фактичними обставинами справи, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. 
ІV. Правова кваліфікація дій обвинуваченого.
13.Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. 
V. Мотиви призначення покарання та обставини, які суд враховує при призначенні покарання.
14.Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
15.За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Відтак, відповідно до ст. 12 КК України вказане діяння відноситься до нетяжких злочинів. 
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого 
16.ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2014 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 . 
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
17.Обставини, які обтяжують покарання – відсутні. 
18.Обставини, які пом`якшують покарання – щире каяття обвинуваченого, який у судовому засіданні різко негативно оцінив вчинене ним діяння та висловив щирий жаль з приводу цього, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
19.Натомість, вказану в обвинувальному акті пом`якшуючу обставину – активне сприяння розкриттю злочину, суд не може прийняти до уваги. Обвинувачений не пояснив, яким чином він сприяв слідству, які нові факти чи обставини він повідомив, чи яку інформацію надав, що мало значення для встановлення об`єктивної істини під час досудового розслідування. 
20.Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 суд враховує обставини, що вказані в п.п. 14-19 вироку. Крім того, приймає до уваги, що обвинувачений на час судового розгляду є діючим військовослужбовцем, а відтак стосовно нього можуть бути застосовані не усі види покарань, які зазначені в санкції ч. 1 ст. 286 КК України. 
21.Прокурор в судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 3 тис нмдг з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, в той час як представник потерпілого та законний представник потерпілого просили призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 5 тис нмдг з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. 
22.З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, яке відноситься до необережних кримінальних правопорушень, обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності однієї пом`якшуючої та відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу з призначенням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом. 
23.Вирішуючи питання щодо розміру штрафу суд виходить з наступного. Вказаним кримінальним правопорушенням завдано шкоди здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_4 та сторона потерпілих зазнала як матеріальної так і моральної шкоди, що полягала у витратах на лікування та реабілітацію дитини та душевних стражданнях останньої. 
24.Проте, стороною потерпілих не заявлявся цивільний позов у кримінальному провадженні, а обвинувачений добровільно вказані збитки не відшкодовував. В той же час прокурор заявив цивільний позов в інтересах держави по стягненню витрат на лікування, понесених закладом охорони здоров`я. Також з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні. 
25.За таких обставин суд, вирішуючи питання про розмір штрафу має врахувати, з однієї сторони, необхідність покарання обвинуваченого, а з іншої – забезпечення інтересів неповнолітнього потерпілого та можливість реалізації ним права на відшкодування завданих збитків, оскільки велика сума штрафу, в поєднанні з обов`язком відшкодування витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні та виплат за цивільним позовом прокурора, будуть виконувати каральну функцію, але істотним чином можуть вплинути на можливість обвинуваченого компенсувати витрати на лікування потерпілого, які можуть бути заявлені ним в порядку цивільного судочинства. 
26.З цих же підстав суд не вбачає підстав застосувати більш суворі покарання, пов`язані з ізоляцією від суспільства, зокрема арешт, оскільки перебуваючи на волі обвинувачений зможе як проходити військову службу, так і сплачувати відповідні витрати та завдані ним збитки за рахунок власних доходів. 
27.На переконання суду, інтереси неповнолітнього потерпілого на потенційне отримання відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю, переважають інтереси держави в отриманні коштів від сплати більшого розміру штрафу, а відтак, на переконання суду, достатнім покаранням для ОСОБА_7 буде штраф в розмірі 3 тис нмдг з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. 
VI. Процесуальні витрати. 
28.У справі наявні процесуальні витрати, а саме витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 13816,70 грн. 
29.Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
30.З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_7 підтверджених витрат на проведення судових інженерно-транспортних експертиз на суму 13816,70 грн. 
VIІ. Речові докази
У справ наявні речові докази - автомобіль KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , що визнані речовими доказами постановою слідчого від 29.09.2025. 
31.Відповідно до ст. 100 КПК України вказаний речовий доказ повернути власнику 
ОСОБА_8 . Заходи забезпечення кримінального провадження. 
32.Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Зважаючи на застосовувану судом міру покарання та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків на стадії досудового розслідування та судового розгляду суд не вбачає підстав до обрання запобіжного заходу. 
33.Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.09.2025 на автомобіль KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 накладено арешт, який підлягає скасуванню. 
ІХ. Цивільний позов. 
34.Прокурором заявлено цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» про стягнення витрат на лікування на загальну суму 16809,75 грн., з яких на користь Національної служби здоров`я України 15080,69 грн, на користь Чернігівської обласної ради 1688,70 грн, на користь КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» в сумі 40,36 грн. 
35.Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. 
36.Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
37.Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.
38.Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.
39.Отже, суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави та обґрунтованість позовних вимог, а відтак цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 
40.Законний представник, представник потерпілого не подавали цивільний позов у кримінальному провадженні. 
41.Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
42.Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
43.Суд роз`яснює потерпілому та його представникам, що вони мають право пред`явити зазначений цивільний позов в порядку цивільного судочинства. 
Х. Інші питання, що вирішуються в судовому засіданні. 
44. Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що працює інструктором в автошколі Red Auto School у м. Прилуки. При цьому, відповідаючи на питання суду останній зазначив, що працює там неофіційно, оскільки жодних наказів про прийняття його на роботу не видавалось, жодних цивільно-правових чи інших договорів він з вказаною автошколою не підписував. Кримінальне правопорушення, інкриміноване йому, було вчинене на навчальному автомобілі автошколи – KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль, зі слів обвинуваченого, був постійно у його користуванні, у тому числі в неробочий час. При цьому жодних наказів чи інших організаційно-розпорядчих документів про допуск його до керування цим автомобілем чи закріплення за ним автомобіля не видавалось. 
45. На переконання суду, вказані обставини можуть свідчити про те, що службовими особами автошколи Red Auto School могли бути допущені порушення вимог законодавства, що регулює діяльність автошкіл та здійснення навчального процесу, що в свою чергу може мати наслідком ті причини і умови, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення. 
46. Відтак, зазначені обставини потребують окремого реагування з боку суду шляхом винесення окремої ухвали. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. 
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 13816 (тринадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень) 70 коп. 
Речові докази у кримінальному провадженні – автомобіль KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 – повернути власнику ОСОБА_8 . 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.09.2025 на автомобіль KIA Cerato д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 – скасувати. 
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради та Національної служби здоров`я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Національної служби здоров`я України (04073, просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, IBAN UA978999980313080115000026011, отримувач ГУК у м. Києві, Шевченківський район/24060300, ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача – Казначейство України) 15080 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят) гривень 69 коп. 
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Чернігівської обласної ради (14000, м. Чернігів, просп. Миру, 43, IBAN UA458999980314030544000025001, отримувач ГУК у Чернігівській області, м. Чернігів/24060300, ЄДРПОУ 37972475) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 1688 (одна тисяча шістсот вісімдесят вісім) гривень 70 коп. 
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» (вул. Пирогова, 16, м. Чернігів, 14002, ЄДРПОУ 02006604) витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 в сумі 40 (сорок) гривень 36 коп. 
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, законному представнику потрепілого та прокурору.

Суддя           ОСОБА_9