Справа № 420/39227/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 25.10.2024 з урахуванням базового місяця – січень 2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 25.10.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2023 року, з урахуванням проведених виплат. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Токмілову Л.М.
Ухвалою суду від 01.12.2025 заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Відкрито провадження у справі та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії довідок про нараховане/виплачене грошове забезпечення за спірний період, зокрема індексації грошового забезпечення із зазначенням базового місяця та обґрунтуванням його застосування; копії витягів з наказів про прийняття/виключення позивача з військової служби.
Ухвалою суду від 21.05.2026 повторно витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії довідок про нараховане/виплачене грошове забезпечення за спірний період, зокрема індексації грошового забезпечення із зазначенням базового місяця та обґрунтуванням його застосування; копії витягів з наказів про прийняття/виключення позивача з військової служби. Зупинено провадження у справі до надання Військовою частиною НОМЕР_1 витребуваних документів.
Ухвалою суду від 14.07.2026 поновлено провадження по справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України. При цьому, обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовця прийнято на військову службу, коли його призначено на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії. З 30.01.2020 - з наступного дня з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Таким чином, для індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період його служби у військових частинах НОМЕР_2 та НОМЕР_3 базовим місяцем є січень 2023 року. При цьому, ст. 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено базові місяці для проведення індексації грошових доходів населення, чим змінено механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Позивач зауважує, що жодних відповідних змін ні до профільного Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 як підзаконного нормативно-правового акту, прийнятого на його основі, не внесено, а тому приписи ст. 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» є такими, що суперечать Конституції України та принципу правової визначеності. Тобто, нарахування та виплата Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 року по 24.10.2024 року повинна була здійснюватися враховуючи базовий місяць – січень 2023 року.
15.12.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач Військова частина НОМЕР_1 не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Позивач службу у місяці підвищення доходу не проходив, відтак відсутні підстави для застосування приписів абзаців 4 – 6 п. 5 Порядку № 1078 до спірних правовідносин, оскільки на момент набрання чинності Постановою № 704 позивач не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 і, відповідно, грошове забезпечення (дохід) не отримував. Таким чином, командування військової частини НОМЕР_1 діяло відповідно до вимог чинного законодавства.
16.12.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь відзив, в якому позивач вказує, що ОСОБА_2 звернувся до суду з приводу виплати йому поточної індексації, проведення якої було обмежено у 2024 році законом про Держбюджет на поточний рік, який має зовсім інший предмет регулювання. Про індексацію-різницю у позові ОСОБА_1 не йшлося. Таким чином, аргументи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не стосуються предмету спору.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у період з 25 січня 2023 року по 31 серпня 2024 року та у військовій частині НОМЕР_2 у період з 01 вересня 2024 року по 25 жовтня 2024 року, правонаступником яких є військова частина НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.10.2024 № 300, ОСОБА_1 , звільненого наказом від 21.10.2024 № 152-РС з військової служби у запас за пп. “б” (станом здоров`я) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, 25.10.2025 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 
Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо проведення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 25.10.2024 з урахуванням базового місяця – січень 2024 року, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-XII “Про індексацію грошових доходів населення” (далі - Закон №1282).
Приписами статей 1, 2 Закону №1282 визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
В спірний період Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) визначав правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням суми індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств i організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та положень цього Порядку.
Суд враховує при вирішенні даної справи, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” від 03.11.2022 № 2710-IX зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". 
Тобто, відповідач у 2023 році не мав обов`язку щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення. 
Статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Отже, якщо приріст індексу споживчих цін (коефіцієнт індексації) обчислюється з 01.01.2024, то в силу вимог пункту 5 Порядку №1078 приріст розраховується з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, тобто таким місяцем є грудень 2023 року.
Більше того, індексація грошових доходів проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%.
Порядком №1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Державною службою статистики України і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним.
Індекси споживчих цін опубліковані Державною службою статистики України в газеті «Урядовий кур`єр» та становили (по відношенню до попередніх місяців): за січень - 100,4% (дата опублікування 13.02.2024); за лютий - 100,3% (12.03.2024); за березень - 100,5% (11.04.2024); за квітень - 100,2% (14.05.2024); за травень - 100,6% (12.06.2024).
У червні 2024 року по відношенню до травня 2024-го року індекс споживчих цін становив 102,2%, за період січень-червень 2024 року - 104,3% (дата опублікування 12.07.2024).
Так, наростаючим підсумком індекс споживчих цін у період з січня по червень 2024 року перевищив 103% лише в червні 2024 року і склав 104,3%. До червня 2024 року перевищення індексом споживчих цін показника 103% не було.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін за червень 2024 року, є липень 2024 року, тобто, підвищення заробітної плати військовослужбовця у зв`язку з її індексацією повинно здійснитись у серпні 2024 року.
За наведеного слідує, що починаючи з січня по липень 2024 року індексація військовослужбовців не проводилася, адже не було перевищення порогу індексації 103% відповідно до даних Державної служби статистики України.
З матеріалів справи судом встановлено, що в силу вищезазначених приписів законодавства ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період з січень-липень 2024 року не нараховувалася та не виплачувалася.
Разом з тим, згідно відомостей про грошове забезпечення в період з серпня 2024 по жовтень 2024 (по дату звільнення зі служби) ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася індексації грошового забезпечення, зокрема у вересні – 130,20 грн., у жовтні – 130,20 грн., у листопаді 2024 – 105,00 грн.
При цьому, враховуючи вищенаведене правове регулювання, суд зазначає, що в період липень-жовтень 2024 року саме січень 2024 року підлягав застосуванню для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.
Відтак, підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 25.10.2024 зі встановленням базового місяця січень 2023 року, немає.
За таких підстав, зважаючи на встановлені обставини справи та надані докази по справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, суд зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.
Керуючись статтями 9, 12, 72-77, 139, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити повністю. 
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.