РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2311/26 
12 серпня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 25.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» та  ОСОБА_2  укладено кредитний договір №279503 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту.
За умовами цього договору позичальник  ОСОБА_2  отримала кредит у сумі 8000 грн. строком на 90 днів, шляхом зарахування коштів на вказану нею банківську картку, з датою остаточного повернення кредиту 22.06.2026 та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за процентною ставкою 0,72 % за один день користування кредитом. 
Вказує, що ТОВ «Клай Інвест» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника.
Відповідач ОСОБА_2   своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.
19.12.2025 ТОВ «Клай Інвест» відступило право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "Венера Фінанс" на підставі договору факторингу №19122025/1. 
Станом на 20.02.2026 прострочена заборгованість за кредитом становить 15184 грн. 00 коп., з яких: 8000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 5184 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 2000 грн. 00 коп. - заборговансоті по комісії.
Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаними кредитними договорами в сумі 15184 грн. 00 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп., 15500 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 
Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що 25.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» та  ОСОБА_2  укладено електронний кредитний договір №279503 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту.
Наведене підтверджується договором про надання споживчого кредиту № 4160339, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, які підписані позичальником ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором та в яких вона зазначила номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти.
Підписавши вказаний договір, позичальник ствердила ті обставини, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства. 
За умовами договору про надання споживчого кредиту №279503 від 25.03.2025 позичальник ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 8000 грн. строком на 90 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку, з датою остаточного повернення кредиту 22.06.2026 та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за стандартною пр відсотки за процентною ставкою 0,72 % за один день користування кредитом.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на картковий рахунок позичальника ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 8000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Упрофід Гід" про перерахування суми кредиту, випискою по картковому рахунку.
У встановлені кредитними договорами строки відповідач не виконала свої боргові зобов`язання, порушила періодичність та строки внесення платежів.
Станом на 20.02.2026 прострочена заборгованість за кредитним договором становить 15184 грн. 00 коп., з яких: 8000 грн. 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 5184 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками, 2000 грн. 00 коп. - комісія, що підтверджується випискою заборгованості.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст.1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19, така форма витрат як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Тобто спеціальним законодавством прямо визначені законні права позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Тому обґрунтованою є вимога позивача про стягнення заборгованості за комісією в сумі 2000 грн.
Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Також встановлено, що 19.12.2025 ТОВ «Клай Інвест» відступило право грошової вимоги за кредитним договором №279503 Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компаня Венера Фінанс" на підставі договору факторингу №19122025/1, що підтверджуєтьсяплатіжним дорученням від 22.01.2026, витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 19.12.2025.
Таким чином встановлено, що позивач ТОВ  «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаними кредитними договорами до відповідача ОСОБА_2 .
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялася досудова вимога від 17.03.2026 щодо сплати вказаної заборгованості у термін 30 (тридцять днів) однак, заборгованість в добровільному порядку не погашена.
Встановлено, що боржник ОСОБА_2 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором не виконала. 
Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотками.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за крединтим договором №279503 від 25.03.2025 станом на 20.02.2026 в сумі 15184 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2662 грн. 40 коп. 
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Позивачем заявлено до стягнення на його користь з відповідача 15500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано договір про надання правової допомоги від 09.04.2026.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову. 
Враховуючи засади розумності та справедливості, ціну позову, те, що вказана справа є малозначною, а також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зважаючи на те, що відповідач є слабшою стороною договору, суд вважає за вірне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,  

УХВАЛИВ:
Позовну заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №279503 від 25.03.2025 станом на 02.02.2026 в сумі 15184 (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 00 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС», м. Київ, вул. Львівська, буд. 23 оф. 703, ЄДРПОУ 43561872.
Відповідач – ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 12 серпня 2026 року.
Суддя: Снітчук Р.М.