Справа №701/901/26
Номер провадження2/701/662/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року  Маньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого – судді - В.Л. Маренюка
за участю секретаря - Н.В. Філіпчак
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом  ОСОБА_1  до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. 
На підставу своїх вимог спирається на те що, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області померла рідна баба позивача по батькові – ОСОБА_2 .
Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 на день смерті було в селі Дзензелівка, Маньківського (в даний час Уманського) району, Черкаської області в житловому будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією згідно витягу з погосподарської книги Дзензелівського старостинського округу виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 20.03.2026 № 86. Також згідно вказаної інформації підтверджується, що разом з ОСОБА_2 був зареєстрований її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дядько позивача).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області.
Батько позивача – ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області.
Після смерті баби позивача - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно – житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .
Довідкою – витягом з погосподарської книги Дзензелівського старостинського округу виконавчого комітету Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 20.03.2026 № 83 інформується, що згідно погосподарської книги №9, об`єкт погосподарського обліку № 020854-3, сторінка №53, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 рахується за покійною ОСОБА_2 .
Тобто, після уточнення адреси погосподарського обліку встановлено нумерацію житлового будинку, на який попередньо взагалі була відсутня нумерація згідно даних погосподарського обліку за інформацією згідно витягів з погосподарської книги Дзензелівського старостинського округу виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 20.03.2026 № 86, № 87.
При цьому, на вказане спадкове майно – житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.
Згідно листа за вих. № 255/02-31 від 09.04.2026 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2026 року. Даною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який належав бабі – ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійній бабі майно мотивована тим, що заявник не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подавала заяву про прийняття спадщини а також тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.04.2026 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті баби – ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., була відкрита спадкова справа № 40 за 2026 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи, заповіти, спадкові договори та спадкові справи на ім`я та від імені ОСОБА_2 були відсутні. 
За наявними обставинами справи, позивач фактично є такою, що прийняла спадщину і має право на її оформлення, в тому числі в порядку оформлення прийнятої та не переоформленої спадщини після смерті баби, дядька та свого батька, що підтверджується наступним.
ОСОБА_2 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 (дядько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько позивача – ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто дані правовідносини виникли в період дії ЦК УРСР від 18.07.1963р., який підлягає до застосування даних правовідносин.
Після смерті ОСОБА_2 , її син ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав разом з покійною, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та продовжував проживати у даному домоволодінні до самої своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті ОСОБА_3 з ним разом постійно проживав його рідний брат (син покійної ОСОБА_2 ) – ОСОБА_4 , який після смерті брата продовжував постійно проживати у вказану будинку, утримував будинок та всю присадибну земельну ділянку, та проживав там аж до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті ОСОБА_4 у володіння та в управління спадковим майном відразу після його смерті фактично вступила його дочка (онука покійної ОСОБА_2 ) – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка здійснила в травні-червні місяці 2003 року впорядкування присадибної земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 , взяла під охорону та під опіку все майно.
Факт вчинення дій щодо вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується письмовими заявами жителів села Дзензелівка Уманського району Черкаської області – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , справжність підписів на заявах засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування. Даним підтверджується, що заявникам відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка була жителькою АДРЕСА_1 (нумерація вказана за відомою заявникам на той час інформацією). Також підтверджується, що фактично з ОСОБА_2 постійно проживав її син ОСОБА_3 , який після смерті матері продовжував проживати в даному будинку по АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті ОСОБА_3 з ним разом постійно проживав його рідний брат (син покійної ОСОБА_2 ) – ОСОБА_4 , який після смерті брата продовжував постійно проживати у вказану будинку, утримував будинок та всю присадибну земельну ділянку, та проживав там аж до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_4 у володіння та в управління спадковим майном відразу після його смерті фактично вступила його дочка (онука покійної ОСОБА_2 ) – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка здійснила в травні-червні місяці 2003 року впорядкування присадибної земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 , взяла під охорону та під опіку все майно.
Тобто, за сукупністю даних фактів повністю підтверджується юридичний факт прийняття спадщини спадкоємцем за законом у відповідності до вимог закону шляхом вступу в управління спадковим майном.
За сукупності наявної викладеної інформації, вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , є її внучка ОСОБА_1 , позивач по справі. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у позивача-спадкоємця немає можливості оформити право власності на спадкове майно у іншому порядку, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування, оскільки іншої можливості оформити право власності на спадкове майно немає.
На замовлення позивача приватним підприємством “Уманський центр технічної інвентаризації” виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_2 . 
Згідно даних технічної інвентаризації житловий будинок збудовано у 1967 році, інші будівлі збудовано у 1960-1990 роках.
На звернення позивача, відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Маньківської селищної ради надано лист за № 97/06-09 від 17.06.2026 з інформацією про відповідність забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2 вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.
Згідно вказаної інформації, розглянувши дані технічної інвентаризації, врахувавши довідку-витяг з погосподарської книги виконавчого комітету Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області від 20.03.2026 року № 83 року та генеральний план села Дзензелівка Уманського району Черкаської області, встановлено, що забудова земельної ділянки по АДРЕСА_3 здійснена у період з 1967 по 1990 роки, земельна ділянка знаходиться в зоні житлової забудови, забудова відповідає містобудівній документації, не порушує права інших осіб і використовувати сусідні земельні ділянки відповідно до цільового призначення.
На даний час, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, нотаріусом відмовлено у оформленні спадкових прав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно.
Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.
Позивачка до суду не з`явилась, але в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської області помер прадід по батькові ОСОБА_7 – ОСОБА_8 , про що 26.07.2011 складено відповідний актовий запис № 79, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 26.07.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області.
ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області померла прабаба по батькові ОСОБА_7 – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що 01.05.2025 складено відповідний актовий запис № 124, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 01.05.2025 Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).
Дід позивача по батькові (син ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , помер внаслідок отриманих травм при зіткненні транспортних засобів ІНФОРМАЦІЯ_11 в селищі Маньківка Маньківського району Черкаської області у віці 29 років, про що 19.03.1985 складно відповідний актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 19.03.1985 Маньківським відділом РАГС Черкаської області.
Батько позивача – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зник безвісти 20 січня 2025 року при виконанні військового обов`язку по захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 155 згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_13 від 22.01.2025 № 131.
Таким чином, позивач ОСОБА_7 залишилась єдиною спадкоємицею за законом після смерті прадіда ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 та після смерті прабаби ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Після смерті ОСОБА_9 законним представником в інтересах позивача було подано відповідну заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №138/2025, номер у спадковому реєстрі – 74588047, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 825265532 від 12.09.2025.
Довідка відділу ЦНАП виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 12.08.2025 року № 1009/05-15 інформує, що станом на 23.07.2011 за адресою АДРЕСА_4 був зареєстрований ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 з 12.08.1976 по день смерті та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 12.08.1976 по день смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15 .
Вказаною інформацією підтверджується, що на час смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 з ним разом постійно проживала його дружина ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15 . Таким чином, у відповідності до ст. 1268 ЦК України ОСОБА_9 вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відомо, що після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами та присадибна земельна ділянка площею 0,1942 га розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .
Наявність та належність майна підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого 16.04.1982 виконавчим комітетом Маньківської селищної ради та копією державного акта на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1942 га, розташовану в АДРЕСА_4 , серія ЧР № 012908, виданого 14.11.2003. Також, листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.12.2025 року № К-1650/0-1760/6-25 у відповідь на звернення представника позивача повідомлено, що земельна ділянка площею 0,1941 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 012908, зареєстрований 14 листопада 2003 року за №830 з кадастровим номером 7123155100:01:003:0173 (вказаний у державному акті), розташована за адресою: АДРЕСА_4 , належить гр. ОСОБА_8 . Відомості про дану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру площею 0,1941 га з кадастровим номером 7123155100:01:003:1086.
Оригінали вказаних правовстановлюючих документів відсутні (втрачені), у зв`язку з чим подано відповідне оголошення про втрату документів, публікацію оголошення здійснено в газеті «Жашківщина» № 8 (1104900) від 20.02.2026.
04 листопада 2025 року представник позивача звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, розташовані в АДРЕСА_4 , які належали ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 . спадщину після якого прийняла дружина – ОСОБА_9 , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 .
04 листопада 2025 року згідно листа за № 1137/02-31 державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., представнику позивача надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2025.
Даною постановою відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_4 , які належали ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадщину після якого прийняла дружина – ОСОБА_9 , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане спадкове майно мотивована тим, що відсутнє підтвердження родинних відносин з покійною прабабою та прадідом, а також не було надано документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Згідно наведеної у вказаній постанові інформації нотаріусом повідомлено та підтверджено вищевказані обставини того, що ОСОБА_9 є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Також повідомлено та підтверджено факт прийняття спадщини позивачем на підставі заяви ОСОБА_7 від 12.09.2025 року про прийняття спадщини після смерті прабаби ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 та заведення спадкової справи №138 за 2025 рік.
Згідно п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно п.4.2 пункту 4 глави 10 розділу ІІ даного Порядку, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин та інших відносин.
Нотаріусом повідомлено, що представником спадкоємця не було пред`явлено доказів родинних та інших відносин зі спадкодавцем та не було пред`явлено правовстановлюючих документів на майно, з цих підстав відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, що загалом унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку та змушує звернутись до суду з даним позовом. 
З метою встановлення та підтвердження дотримання вимог законодавства в частині містобудівних вимог, представник позивача звернулась до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Маньківської селищної ради, на що листом за № 21/06-09 від 18.02.2026 надано інформацію про відповідність забудови земельної ділянки по АДРЕСА_4 вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.
Згідно вказаної інформації, розглянувши подані матеріали та врахувавши генеральний план забудови селища Маньківка, відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Маньківської селищної ради інформує, що забудова відповідає положенню містобудівної документації та не порушує права інших осіб і використовувати сусідні земельні ділянки відповідно до цільового призначення.
З метою отримання документального підтвердження родинних відносин з ОСОБА_8 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області, представник позивача звернулася письмово до Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Своєю заявою повідомила, що в даний час здійснюється оформлення спадщини після прадіда і прабаби, і при огляді документів у нотаріуса виявлено, що відсутні повні відомості у документах на підтвердження родинних відносин з покійними. Так, відсутнє свідоцтво про одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у свідоцтві про народження батька заявника - ОСОБА_11 , його батьком вказаний ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 . У свідоцтві про народження ОСОБА_10 , виданому повторно 14.03.1978 відділом ДРАГС виконавчого комітету Маньківської районної ради, його батьком вказаний ОСОБА_12 , матір`ю вказана ОСОБА_9 . У зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин, нотаріусом відмовлено у оформленні спадщини, тому потрібне документальне підтвердження родинних відносин з покійними прадідом і прабабою.
Своєю заявою просила повідомити, чи є можливість за таких обставин внести зміни у актові записи чи отримати відповідні актові записи чи інші документи для підтвердження родинних відносин з ОСОБА_8 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_9 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області з метою відновлення втрачених фактично юридичною силою документів.
Листом Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 11.02.2026 № 15/23.6-05-06-06 повідомлено, що наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5), затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (далі «Правила»).
У відповідності до п.9 розділу І Правил, працівники органів державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язані додержуватись таємниці державної реєстрації актів цивільного стану. За рішенням суду фізична особа має право на ознайомлення з конфіденційною інформацією в актових записах цивільного стану про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів.
Повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, а також видача витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану при підтвердженні права особи на отримання даних документів та, в окремих випадках, родинних відносин між заявником та особою, щодо якої складено актовий запис цивільного стану.
Відповідно до вимог п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила внесення змін), внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України.
Повідомлено, що за наданими документами відсутнє підтвердження родинних відносин, тому не вбачається можливим надання документів та відновити формально втрачені юридичною силою документи, оскільки з наданих та наявних документів вбачається, що згідно постанови нотаріуса від 04.11.2025 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин з роз`ясненням необхідності надання рішення суду про встановлення факту родинних відносин. За наданими та наявними документами, зокрема свідоцтва про народження ОСОБА_10 , виданому повторно 14.03.1978 відділом ДРАГС виконавчого комітету Маньківської районної ради, його батьком вказаний ОСОБА_12 , матір`ю вказана ОСОБА_9 , свідоцтво про одруження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надано та відсутнє, інші документи, які б підтверджували родинні відносини, не надані та відсутні.
На підставі викладеного, рекомендовано звернутись до суду для підтвердження відповідних юридичних фактів (родинних відносин), процедура встановлення яких передбачена Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в порядку окремого провадження відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України, оскільки за наявними документами внести відповідні зміни у актові записи після смерті при поданні відповідних заяв не вбачається можливості.
Вказаний лист відділу ДРАЦС фактично є довідкою про неможливість відновлення втрачених документів у відповідності до приписів ч. 2 ст. 318 ЦПК України.
Нотаріусом перевірено та підтверджено факт прийняття спадщини, та сукупні підтверджуючі обставини, що дають право на спадкування, однак внаслідок відсутності підтвердження родинних відносин та відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на майно, відсутня можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що змушує звертатись до суду з даним позовом про визнання права власності з одночасним встановленням факту родинних відносин, який підлягає встановленню в межах позовного провадження, оскільки звернутись до суду із заявою встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження немає можливості, так як має місце спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження (ч.7 ст.19, ч.1 ст.293, ч.6 ст.294 ЦПК України).
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі роз`яснення: 
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Така плутанина та певна сумнівна невідповідність, яка викликає сумніви щодо родинних відносин виникла внаслідок довільного перекладу прізвища ( ОСОБА_13 ) та розуміння грамотності форми та змісту імені при оформленні документів як українською так і російською мовами. Однак, на даний час прабаба, прадід, дід померли, батько зник безвісти при виконанні військового обов`язку і виправити ці неточності немає можливості.
Наявні документи та фактичні дані в сукупності підтверджують, що ОСОБА_8 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області та ОСОБА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Маньківка, Уманського району Черкаської області, дійсно доводились прадідом та прабабою по батькові.
Факт даних родинних відносин підтверджується також письмовими заявами жителів селища Маньківка, Уманського району, Черкаської області – ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , справжність підписів на яких засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування.
Даними заявами підтверджується, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка народилась в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області, та проживає в АДРЕСА_4 , дійсно доводиться рідною правнучкою ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт. Маньківка, Маньківського району Черкаської області, та його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в селищі Маньківка, Уманського району Черкаської області. 
За сукупністю викладеної інформації та підтверджених обставин, визначених у довідці ЦНАП виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 12.08.2025 № 1009/05-15, у постанові державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., від 04 листопада 2025 року, з урахуванням заяв підтверджень ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом майна – житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки по АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , є лише ОСОБА_7 , правнучка спадкодавців - позивач по справі.
26.12.2025 приватним підприємством “Уманський центр технічної інвентаризації” на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_4 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1965 році.
Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1965 році.
У 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі – Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі – Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.
Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.
Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.
Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.
Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.
Відповідно до п.40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, яке отримати немає можливості по причині втрати правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно, у зв`язку з чим вимушена звертатись до суду за захистом з даним позовом.
Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. 
За ч. 2 ст. 1220 ЦКУ часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦКУ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
За ч. 2 ст. 1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ. 
За ч. 3 ст. 1223 ЦКУ право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
За ч. 5 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За ч. 1 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
За ч. 5 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.
Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. 
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин вимушена звертатись до суду з даним позовом з визначених правових підстав.
Відповідно до ст.1218 ЦКУ, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦКУ, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст.1220 ЦКУ, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦКУ, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦКУ, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ.
За ч.3 ст.1223 ЦКУ, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
За ч.1 ст.1268 ЦКУ, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч.5 ст.1268 ЦКУ, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. гідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин вимушений звертатись до суду з даним позовом з визначених правових підстав.
В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов задоволити.
Визнати за  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_17 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дзензелівка, Маньківського району, Черкаської області, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , згідно даних технічного паспорта.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя        В.Л. Маренюк