Справа№ 718/2097/26
Провадження№ 3/718/239/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2026 р.  м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Бобівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенанта, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП -
В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення ЛВЧ № 202 від 29.06.2026 року лейтенант ОСОБА_1 , офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч вимогам ст.. 11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, 01.06.2026 в АДРЕСА_1 , недбало поставився до військової служби, а саме належним чином не перевірив наявність у ОСОБА_2 непогашеної судимості за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України за ч.1 ст. 114-1 ККУ, а тому неможливості призову на військову службу під час мобілізації у гр.. ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, останнього було призвано на військову службу під час мобілізації. У зв`язку з чим, лейтенант ОСОБА_1 вважається таким, що вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП (недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Вчинене в умовах особливого періоду).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні старший офіцер відділення проведення службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_3 підтримав обставини викладені в протоколі про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що він перебуває на посаді офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, дійсно 01.06.2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 працівниками поліції був доставлений гр. ОСОБА_2 .. Під час проведення співбесіди останній не повідомляв, що має судимість за тяжкий злочин, військово – облікових документів при собі не мав. В базі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » інформація про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності також була відсутня. Тому після вивчення особи, перевірку військово-облікових даних, а саме його сімейного стану, контактних даних, адреси місця реєстрації та чи є у останнього право відповідно до ст. 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку, його було скеровано на проходження ВЛК до Чернівецького ООЦМ.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно і об`єктивно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, надавши їм належну оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Аналіз даної правової норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що адміністративна відповідальність передбачена для спеціального суб`єкта - для службових осіб, військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, у своїй діяльності мають керуватися статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1995 року, якою визначено загальне поняття обов`язків військовослужбовців, статтею 16 цього Статуту за якою кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, посадовими інструкціями, або прямо визначені законами та підзаконними актами. Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками міститься і в ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суб`єктивна сторона цього складу адміністративного правопорушення передбачає умисел у виді недбалості, зокрема може проявлятися у виді недбалого ставлення до наслідків своєї бездіяльності, не виконання певних функцій.
З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.
За змістом ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто при притягнені особи до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду повинно бути наведені не тільки найменування норм правових актів у тому числі відомчих, а й їхній зміст щодо кола посадових обов`язків (повноважень), у порушенні яких обвинувачується особа. Тобто повинно бути чітко зазначено нормативний акт з переліком службових обов`язків військової службової особи, у невиконанні або неналежному виконанні ця особа обвинувачується.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків гр. ОСОБА_1 та які саме з них не було виконано.
Верховний Суд у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Отже, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.
Відповідно до Функціональних обов`язків офіцера відділення обліку мобілізаційної ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , з якими останній ознайомився 18.08.2025, серед іншого: 
Зобов`язаний: брати участь у відборі кандидатів на військову службу за контрактом, виконувати персональні планові показники, визначені старшим начальником; брати участь у виконанні заходів з забезпечення призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; виконувати інші завдання, поставлені начальником РТЦК та СП.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме документом встановлюється коло службових обов`язків гр. ОСОБА_1 та які саме з них не було виконано.
Крім того, згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, скріншот якого надав ОСОБА_1 відсутні відомості про попередні судимості ОСОБА_2 . 
Таким чином, надані суду докази та матеріали провадження, не свідчать поза розумним сумнівом що в діях ОСОБА_1 є умисне або необережне ставлення до військової служби.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод регламентовано, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд враховує те, що з матеріалів справи не вбачається, що у повноваження  ОСОБА_1  входили обов`язки по перевірці наявності у осіб непогашеної судимості за вчинення тяжкого злочину, невиконання яких ставиться останньому у провину.
З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх, безумовних та переконливих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в йогодіях складу вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 247, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя:         О.І. Мінів