"16" липня 2026 р. Справа № 363/4215/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вишгородського РУП ГУНП у Київській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

18.06.2026 о 23:50, в с. Димер, вул. Соборна (Леніна), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «DRAGER» №6820, відповідно до тесту №836, результат огляду – 1,66 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Вказаними діями, водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно із частиною першою статті 130 КУпАП.
Зазначені обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №696776 від 19.06.2026, який був складений у присутності ОСОБА_1 , та ним підписаний без будь-яких зауважень; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний - 1.66 проміле, при цьому міститься відмітка, що ОСОБА_1 відмовився від його підпису; показанням газоаналізатора «DRAGER» із результатом 1,66 проміле, на якому також міститься відмітка про відмову від підпису особи, що тестувалася - водія ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою поліції, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно якого здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «NEXIA» номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставляння для зберігання на спеціальний майданчик ФОП « ОСОБА_2 »; копією посвідчення водія ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ; витягом із ІПС МВС України «Армор» та відеозаписом з місця події.
Відсутність підпису ОСОБА_1 на паперовій роздруківці результату тестування та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не свідчить про недійсність проведеного огляду. Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що після проведення тестування ОСОБА_1 було оголошено результат - 1,66 проміле та у нього були відсутні будь-які заперечення щодо такого результату. Крім цього, після отримання позитивного результату огляду, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від якого він відмовився, що зафіксовано на відеозаписі.
У судове засідання, призначене на 16.07.2026, ОСОБА_1 не з`явився, при цьому про день, час та місце розгляду справи завчасно повідомлений, шляхом надсилання та отримання ним повідомлення на мобільний номер телефону, вказаний у його заяві від 18.06.2026 про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення. Крім цього, уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України» та ОСОБА_1 достовірно було відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Вишгородському районному суді Київської області, проте розглядом справи не цікавився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язання з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи належне його повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність у протоколі заперечень щодо обставин, викладених у ньому, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та про наявний у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції частини першої статті 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.
На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284, 294, 307, 308 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя          О.П. Лукач