Справа № 646/1298/26 
№ провадження 2/646/2271/2026 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого – судді Благої І.С.,
з участю секретаря судового засідання Левченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
Представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101752467962040 від 14.07.2025 року у розмірі 79208.79 UAH грн. станом на 10.02.2026 року, яка складається з наступного: - 61291.36 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 16236.40 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. - 1681.03 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.07.2025 року ОСОБА_1 уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір №ABH0CT155101752467962040, щодо надання останній кредиту в розмірі 70000.00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 13.07.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. п. 3-5 Кредитного договору ліміт договору: 70000.00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 13.07.2026 року, терміном на 12 місяці. Згідно до п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 75.00 річних. Відповідно до п. 7, позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0.00 грн. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Станом на 10.02.2026 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 79208.79 грн., яка складається з: 61291.36 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16236.40 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 1681.03 грн. загальний залишок заборгованості за пенею. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, кредит не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

Рух справи
Ухвалою суду від 13.02.2026 року провадження залишено без руху позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 27.03.2026 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено судове засідання.

Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку.
За таких обставин, за правилами ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності відповідача у заочному порядку..

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
14 липня 2025 року ОСОБА_1 підписав за допомогою електронного підпису заяву №ABH0CT155101752467962040 (а.с. 11-12), та анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, становить кредитний договір.
Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: 1Вид кредиту — Кредит на споживчі потреби. 2. Тип кредиту — Кредит строковий. 3. Мета отримання кредиту — Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг 4. Сума кредиту — 70000 грн. (Сімдесят тисяч гривень 00 копійок) 5. Строк кредиту - 12 місяць зі строком повернення до 2026-07-13 року включно. 6. Процентна ставка (фіксована) - 75 % на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі платежу визначеного пунктом 7 цієї Заяви. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. 7. Розмір щомісячного платежу — 8516.12 грн (Вісім тисяч п`ятсот шістнадцять гривень 12 копійок), 9. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - 4323347355589943 . 10. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 102193.5 грн. 11. Погашення заборгованості за Кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 . 12. У випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
14 липня 2025 року ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» підписали Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 12 зворот), яка містить графік погашення кредиту.
Відповідно до меморіального ордеру № TR.46875015.31507.65455 від 14 липня 2025 року АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 70000,00 грн. (а.с. 15).
Згідно з розрахунку заборгованості за договором № №ABH0CT155101752467962040 від 14.07.2025 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» станом на 10.02.2026 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає суму в розмірі 79208,79 грн., яка складається з 61291,36 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 16236,40 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 1681,03 грн. загальний залишок заборгованості за пенею (а.с. 14).

Мотиви, з яких виходив суд, та висновки суду
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правилами ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Таким законом є Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.
У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновок, наведений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, не враховує спеціальний порядок, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції до 2017 року, заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, і вважала за необхідне відступити від зазначеного висновку, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».
Враховуючи, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року на ці правовідносини почала поширюватися частина четверта статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19), є релевантною для даних правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору.
Під час розгляду справи судом встановлено, 14 липня 2025 року ОСОБА_1 підписав за допомогою електронного підпису заяву №ABH0CT155101752467962040.
Позивачем було надано докази того, що відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір та отримав суму кредиту. 

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів дотримання позивачем передбаченого законом порядку досудового врегулювання питання дострокового повернення кредиту, зокрема направлення відповідачу письмової вимоги з наданням встановленого законом строку для усунення порушення.
Посилання позивача на умови кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту, якими передбачено право Банку на дострокове розірвання договору у разі прострочення понад 90 днів, не спростовують обов`язковості дотримання спеціальної норми закону. У правовідносинах споживчого кредитування положення договору не можуть виключати або обмежувати гарантії, прямо встановлені законом на користь споживача.
Таким чином, за відсутності доказів належної реалізації кредитодавцем права на дострокове повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення лише простроченої заборгованості, тобто тих платежів, строк сплати яких настав на момент звернення до суду.
З наданої позивачем таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки у відповідача на момент звернення позивача до суду (10.02.2026 року) виник обов`язок сплатити заборгованість за кредитом (сума кредиту та проценти за користування кредитом) на загальну суму 51096 грн.74 коп. в тому числі за тілом кредиту в розмірі 28463,15 грн. та процентами в розмірі 22633,57 грн.
Згідно наданої позивачем виписки та розрахунку заборгованості за кредитом 14.08.2025 року відповідачем було сплачено заборгованість за кредитом в розмірі 8516 грн. 12 коп. та 19.09.2025 року було сплачено заборгованість в загальному розмірі 8999 грн. 96 коп.
Із вказаних сплачених коштів було зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту суму в розмірі 8708 грн. 60 коп. та процентів в розмірі 8783, 64 грн.
Доказів на користь того, що відповідачем було погашено решту заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ «Акцент-банк» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом лише тих платежів, строк сплати яких настав на момент звернення до суду (10.02.2026 року) за вирахуванням сплачених сум. 
Тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19754 грн. 55 коп. (28463,15 грн. - 8708 грн. 60 коп.) та відсотками в розмірі 13849 грн. 93 коп. (22633,57 – 8783,64).

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (частина перша статті 547 ЦК України); різновидом неустойки є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша, друга статті 549 ЦК України).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, суд вважає, що нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги задоволені частково.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2662,40 грн. судового збору, тому підлягає стягненню сплачений судовий збір на користь позивача за подачу позову у розмірі 1129 грн. 39 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Задовольнити частково позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк».
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080) заборгованість кредитним договором № ABH0CT155101752467962040 від 14.07.2025 року в загальному розмірі 33604 (тридцять три тисячі шістсот чотири) грн. 48 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19754 грн. 55 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 13849 грн. 93 коп. 
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080) витрати зі сплати судового збору у розмірі1129 (одна тисяча сто двадцять дев`ять) грн. 39 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:
позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080), місцезнаходження юридичної особи: 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11.
відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Суддя     І.С. Блага