ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року | справа № 380/13163/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправними дій, скасування постанов, - 

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича. Позивач просить суд:
визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича щодо пред`явлення до примусового виконання вимоги про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 397 327,41 грн після закінчення виконавчого провадження НОМЕР_5;
визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7 від 16.06.2026;
визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_7 від 16.06.2026;
визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_7 від 16.06.2026.
В обґрунтування позову вказано, що постановою від 17.03.2026 приватний виконавець Жарчинський О.А. закінчив ВП НОМЕР_5 у зв`язку з повним виконанням рішення суду, офіційно встановивши, що остаток заборгованості за виконавчим документом становить 0,00 грн, а розмір фактично стягнутої основної винагороди становить 1 522 375,59 грн. Будь-яких нових процесуальних рішень щодо зміни винагороди чи визначення залишку боргу не приймалося. Попри це, 16.06.2026 приватний виконавець Жарчинський О.А. звернувся до приватного виконавця Щербакова І.М. із заявою про примусове виконання постанови про стягнення винагороди на суму 1 397 327,41 грн. На підставі цієї заяви ОСОБА_2 відкрив ВП НОМЕР_7 та наклав арешти на кошти і майно Позивача. Позивач вказує на відсутність належного процесуального документа для стягнення зазначеної суми, порушення принципу правової визначеності та недотримання правил територіальної компетенції при відкритті виконавчого провадження.
Ухвалою суду від 13.07.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.287 КАС України та витребувано від приватного виконавця Щербакова І.М. матеріали виконавчого провадження НОМЕР_7.
Представник відповідача-1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 25.06.2025 надійшли заяви про примусове виконання виконавчих листів №401/1349/21 виданих 19.05.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області. В заяві про відкриття виконавчого провадження від 25.06.2025 Стягувачем - ОСОБА_3 було зазначено, що ОСОБА_1 має об`єкти нерухомого майна розташовані в окрузі Київської області приватного виконавця Жарчинського Олексія Анатолійовича, а саме - житловий будинок загальною площею 299,5 кв.м. в с. Гатне Києво-Святошинського району та 27 земельних ділянок площею 1,8497 га. На підтвердження зазначеного до заяви про відкриття виконавчого провадження Стягувачем було долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта щодо ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ). Постановами від 25.06.2025 приватним виконавцем Жарчинським О.А. відкрито виконавчі провадження НОМЕР_6 та НОМЕР_5. Одночасно з відкриттям виконавчих проваджень НОМЕР_6 та НОМЕР_5 приватним виконавцем було винесено Постанову про арешт коштів боржника, Постанову про арешт майна боржника (Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику) та Постанову про розшук майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного виконавчого провадження у відповідності до вимог чинного законодавства, що регулює порядок примусового стягнення за виконавчими документами. 07.08.2025 приватним виконавцем при примусовому виконанні виконавчих проваджень ВП НОМЕР_6 та ВП НОМЕР_5 було здійснено опис та арешт майна боржника, а саме земельна ділянка Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151, Опис об`єкта: Площа (га): 0.1597, Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Адреса: АДРЕСА_1 та житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Загальна площа (кв.м): 299.5, житлова площа (кв.м): 144.2, Опис: житловий будинок, "А"; ганок І; тераса ІІ; господарський блок, "Б"; будинок охорони, "В"; альтанка, "Г"; огорожа №1-4, Адреса: АДРЕСА_1, Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа: 0.1597 га. В зв`язку з відсутністю згоди щодо вартості майна та письмового повідомлення виконавця про визначену вартість арештованого майна, приватний виконавець залучив постановою від 19.08.2025 суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки земельної ділянки кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151 та житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ-С", сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №107/2023 від 22.02.2023, виданий Фондом державного майна України та отримав Звіт про незалежну експертну оцінку майна боржника. Згідно з Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, до ДП "СЕТАМ" були направлені документи щодо проведення реалізації майна, описаного та арештованого при примусовому виконанні майна, а саме: земельна ділянка Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Реалізація вищезазначеного нерухомого майна відбулася шляхом проведення електронних торгів. Відповідно до протоколів проведення електронних торгів від 10.10.2025 №647610 по лоту №585242, від 12.11.2025 №649847 по лоту №587309, від 15.12.2025 №651581 по лоту №589407 електронні торги з реалізації даного арештованого майна на сайті Державного підприємства "СЕТАМ" не відбулись. 15.12.2025 приватний виконавець Жарчинський О.А. направив до стягувача ОСОБА_3 повідомлення про залишення за собою нереалізованого майна. 22.12.2025 до приватного виконавця надійшла заява від стягувача ОСОБА_3 про згоду про залишення за собою нереалізованого майна земельна ділянка Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_6 та ВП НОМЕР_5. 22.12.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. була винесена постанова та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за вартістю 13 973 274,00 грн. У виконавчому провадженні НОМЕР_5, виконавчий документ, що підлягав примусовому виконанню, мав майновий характер. Загальна сума боргу за виконавчим документом складала 29197030,00 грн. - 10 відсотків стягнутої суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом складає 2919703,00 грн., тому основна винагорода приватного виконавця становила 2919703,00 грн. 16.06.2026 приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу було подано заяву з примусового виконання Постанови НОМЕР_5 виданої 26.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2919703,00 грн. В свою чергу в заяві про відкриття виконавчого провадження, повідомлено, що станом на 16.06.2026 - залишок не стягнутої суми основної винагороди за постановою про стягнення з боржника основної винагороди, складав - 1397327,41 грн. Приватним виконавцем Жарчинським О.А. були вчинені всі заходи примусового виконання рішення, які призвели до повного виконання виконавчих листів №401/1349/21 виданих 19.05.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області в зв`язку з частковим стягненням коштів та винесенням постанови та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за вартістю - 13 973 274,00 грн. , тому залишок не стягнутої винагороди приватного виконавця склав - 1 397 327,41 грн. Таким чином, подання до примусового виконання приватному виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_5 та подальше примусове стягнення з ОСОБА_4 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича відбулось законно, правомірно та у повній відповідності до вимог чинного законодавства, що регулює порядок примусового стягнення за виконавчими документами. У зв`язку із викладеним, дії приватного виконавця щодо пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1397327,41 грн після закінчення виконавчого провадження НОМЕР_5, вчинено відповідно до вимог чинного законодавства, з метою належного виконання виконавчого документа. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 50000 грн.
Представником відповідача -2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 16.06.2026 приватний виконавець Жарчинський О.А. (як стягувач за постановою про стягнення винагороди) звернувся із заявою про примусове виконання постанови про стягнення залишку винагороди у розмірі 1 397 327,41 грн до приватного виконавця м. Києва Щербакова І.М. Підставою прийняття до виконання стало підтверджене місцезнаходження майна боржника у м. Києві, а саме: транспортні засоби: LUCID AIR (д.н. НОМЕР_2 ), VOLKSWAGEN AMAROK (д.н. НОМЕР_3 ), САНТЕЙ 750-321 (д.н. НОМЕР_4 ); відкриті банківські рахунки в головних установах банків м. Києва: АТ "СЕНС БАНК" (вул. Велика Васильківська, 100), АБ "УКРГАЗБАНК" (вул. Єреванська, 1), АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (вул. Жилянська, 75). 16.06.2026 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження НОМЕР_7. Постанови про арешт коштів, арешт майна та розшук майна боржника від 16.06.2026 були винесені у відповідності до ст.18, 56 Закону №1404-VIII з метою забезпечення реального виконання рішення суду та постанови про стягнення основної винагороди. При прийнятті виконавчого документа до провадження приватний виконавець Щербаков І.М. повністю врахував правові висновки Величного Палати та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (зокрема, сформовані у постановах від 21.05.2021 у справі №905/64/15, від 05.07.2023 у справі №925/384/21, від 21.12.2023 у справі №917/1790/20). Відповідно до цих висновків, факт наявності майна або коштів боржника у відповідному виконавчому окрузі вважається належно підтвердженим, якщо стягувач разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надає виконавцю об`єктивно відомі та підтверджені дані/докази щодо існування майна чи банківських рахунків саме на цій території. З огляду на те, що реєстрація боржника у м. Стрий Львівської області не позбавляє стягувача права обрати заходи примусового виконання за місцезнаходженням майна, грошових коштів чи місця роботи боржника в м. Києві, приватний виконавець Щербаков І.М. діяв виключно у межах повноважень, визначених ст.19 Конституції України та ст.24 Закону №1404-VIII. Таким чином, усі дії та процесуальні рішення приватного виконавця Щербакова І.М. у межах ВП НОМЕР_7 є повністю законними, обґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 50000 грн.
Представник відповідача 2 подав додаткові пояснення. Зазначає, що 16.06.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем було подано заяву про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2919703,00 грн. з примусового виконання Постанови НОМЕР_5 виданої 26.06.2025. Одночасно було подано заяву щодо місця знаходження майна та активів боржника в межах виконавчого округу міста Києва. Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець приймає виконавчі документи за місцем проживання, перебування, роботи фізичної особи, місцезнаходженням юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у відкритих провадженнях можуть вчинятися на всій території України. На підставі інформації з порталу "Опендатабот" та даних податкових органів, боржник ОСОБА_1 володіє значними корпоративними правами та обіймає керівні посади в компаніях на території міста Києва, що підтверджує правомірність відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Щербаковим І.М.: ТОВ "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ТІП-ГРУП"- 90% корпоративних прав, де боржник є власником та директором; ТОВ "ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ" - 80% корпоративних прав; ТОВ "АДОРІЯ" - 100% корпоративних прав; ТОВ "ЗАВОД КОМПОЗИЦІЙНИХ МАТЕРІАЛІВ" - 45% корпоративних прав; ТОВ "КАШТАН" - 100% корпоративних прав. Здійснено заходи перевірки джерел і сум доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржника, а також аналіз задекларованих доходів шляхом надсилання офіційних запитів до Державної податкової служби України, що документально підтвердило наявність активів і доходів боржника в окрузі виконання.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 25.06.2025 приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Жарчинському Олексію Анатолійовичу ОСОБА_3 (далі - Стягувач) було подано заяви про примусове виконання Виконавчих листів №401/1349/21 виданих 19.05.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області.
26.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Жарчинським О.А. відкрито ВП НОМЕР_6 та ВП НОМЕР_5, а також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 919 703,00 грн. Вказана постанова є чинною та в судовому порядку не оскаржувалася. 
07.08.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. при примусовому виконанні виконавчих проваджень ВП НОМЕР_6 та ВП НОМЕР_5 було здійснено опис та арешт майна боржника, а саме земельна ділянка Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151, Опис об`єкта: Площа (га): 0.1597, Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Адреса: АДРЕСА_1 та житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Загальна площа (кв.м): 299.5, житлова площа (кв.м): 144.2, Опис: житловий будинок, "А"; ганок І; тераса ІІ; господарський блок, "Б"; будинок охорони, "В"; альтанка, "Г"; огорожа №1-4, Адреса: АДРЕСА_1, Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа: 0.1597 га.
19.08.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки земельної ділянки кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151 та житлового будинок за адресою: АДРЕСА_1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТ-С", сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №107/2023 від 22.02.2023, виданий Фондом державного майна України.
15.12.2025 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. направив до стягувача ОСОБА_3 повідомлення про залишення за собою нереалізованого майна. 
22.12.2025 до приватного виконавця надійшла заява від стягувача ОСОБА_3 про згоду про залишення за собою нереалізованого майна земельна ділянка Кадастровий номер: 3222481600:02:005:0151 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у рахунок погашення боргу за виконавчими провадженнями ВП НОМЕР_6 та ВП НОМЕР_5. 
22.12.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. була винесена постанова та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за вартістю 13 973 274,00 грн. 
17.03.2026 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. виніс постанову про закінчення ВП НОМЕР_5 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення. У постанові зазначено, що фактично стягнута сума основної винагороди становить 1 522 375,59 грн. 
16.06.2026 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови НОМЕР_5 від 26.06.2025 про стягнення основної винагороди, зазначивши у заяві, що нестягнутий залишок винагороди складає 1 397 327,41 грн.
16.06.2026 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков І.М. виніс постанову про відкриття ВП № 81287949 на суму залишку 1 397 327,41 грн, а також постанови про арешт коштів та арешт майна боржника. 
Позивач вважаючи дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. щодо пред`явлення до примусового виконання вимоги про стягнення основної винагороди протиправними та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та про арешт майна боржника протиправними, звернувся до суду з даною позовною заявою.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. (ст.2 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. (ст.3 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". 
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, за змістом частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").
Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору ( частина 3 статті 45 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно ч.3 ст.46 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано визначення вартості майна боржника та оцінка майна боржника:
1. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
2. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
4. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
5. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
6. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі (ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження").
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403).
Відповідно до ч.1-3, 6, 7 ст.31 Закону №1403, за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця ( далі Порядок №643).
Відповідно до п.12 Порядку №643, розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Згідно п.8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), (далі - Інструкція №512/5), для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача. У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій. У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження.
Згідно п.9 розділу ІІІ Інструкції №512/5, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору та з урахуванням особливостей, встановлених частинами п`ятою - восьмою статті 27 Закону.
Відповідно до п.18,19 розділу VIII Інструкції №512/5, визначення вартості, оцінка майна боржника здійснюються в порядку, встановленому статтею 57 Закону. У разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт. У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, без урахування податку на додану вартість, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.
Щодо доводів позивача про протиправність дій відповідача 1 щодо пред`явлення до виконання постанови від 26.06.2025 ВП НОМЕР_5 про стягнення з боржника основної винагороди після закінчення виконавчого провадження без належного процесуального оформлення, то суд зазначає наступне.
У справі №904/7326/17 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону №1404-VIII права й обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає початок примусового виконання, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, а згідно з частиною четвертою статті 27 цього ж Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до частини першої та другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Водночас, якщо примусове виконання рішення здійснює приватний виконавець, то згідно з частиною першою статті 31 Закону №1403 за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода, яка складається з основної та додаткової.
Частиною третьою статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до раніше сформованих Верховним Судом висновків основна винагорода приватного виконавця і виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча й виступають формами винагороди виконавців, проте не є однаковими поняттями. Згідно з приписами статті 45 Закону №1404-VIII спільним для цих форм винагороди є лише порядок стягнення. Що стосується підстав виникнення у приватного виконавця права на основну винагороду та розміру цієї винагороди, такі питання регулюються окремими правовими нормами (постанови від 29.01.2021 у справі №640/13434/19, від 26.08.2021 у справі №380/6503/20 та інш.).
Основна відмінність полягає у тому, що виконавчий збір стягується до Державного бюджету України (частина перша статті 27 Закону №1404-VIII), а його розмір встановлено законом (частина друга статті 27 Закону №1404-VIII), натомість основна винагорода є доходом приватного виконавця, а її розмір встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 31 Закону №403-VIII).
На відміну від державного виконавця, який є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом, а також має статус державного службовця (статті 7, 8 Закону №1403-VIII) та отримує крім заробітної плати з Державного бюджету України винагороду у вигляді відсотка від суми стягнутого виконавчого збору (статті 13, 14 Закону №1403-VIII), приватний виконавець є уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, та є суб`єктом незалежної професійної діяльності (частини перша та друга статті 16 Закону № 1403-VIII), державне регулювання якої здійснюється Міністерством юстиції України (стаття 17 Закону № 1403-VIII).
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20 визначив, що, оскільки в силу положень статті 16 Закону №1403-VIII, приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, то він є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України.
Статтею 31 Закону №1403-VIII унормовано загальні правила для нарахування та стягнення винагороди приватного виконавця, зокрема такі:
(І) винагорода сплачується приватному виконавцю за вчинення виконавчих дій (частина перша статті 31 Закону № 1403-VIII);
(ІІ) винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової (частина друга статті 31 Закону № 1403-VIII);
(ІІІ) основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом (частина третя статті 31 Закону № 1403-VIII);
(IV) розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 31 Закону № 1403-VIII);
(V) основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів (частина четверта статті 31 Закону № 1403-VIII);
(VI) якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина п`ята статті 31 Закону № 1403-VIII);
(VIІ) основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону №1403-VIII);
(VIІІ) приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина восьма статті 31 Закону №1403-VIII);
(ІХ) угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця. Приватному виконавцю забороняється укладати угоди з метою зміни розміру основної винагороди (частина восьма статті 31 Закону № 1403-VIII);
(Х) стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається (частина одинадцята статті 31 Закону № 1403-VIII).
У постановах від 21.01.2021 у справі №160/5321/20, від 27.04.2021 у справі №580/3444/20, від 03.06.2021 у справі №640/17286/20, від 26.08.2021 у справі №380/6503/20, від 28.07.2023 у справі №640/28577/21 Верховний Суд констатував, що винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця, що відповідає вимогам частини сьомої статті 31 Закону №1403-VIII.
У цьому зв`язку, Верховний Суд підкреслював, що у разі коли одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець правильно визначив розмір основної винагороди і постанова про її стягнення є правомірною, то така постанова сама по собі не свідчить про протиправне втручання у права боржника. Надалі питання про незаконність втручання у права боржника з боку приватного виконавця може постати у разі стягнення основної винагороди за відсутності фактичного виконання рішення суду або у більшій сумі, ніж належить, тощо. У такому разі належним способом захисту порушеного права буде оскарження цих дій (рішень) приватного виконавця (постанова Верховного Суду від 23.07.2023 у справі №640/28577/21).
За позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 26.05.2022 у справі №420/6845/18 саме лише існування постанови про стягнення з боржника основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення.
У зв`язку з цим Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зауважував, що для правильної оцінки правомірності постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця, визначеної у виді відсотка, винесеної приватним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, судам необхідно встановити предмет виконавчого провадження (стягнення сум чи передача майна за виконавчим документом).
Виходячи із вищевикладеного та ураховуючи, що на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, Верховний Суд наголошував на тому, що суди мають перевіряти механізм розрахунку, застосованого виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Верховний Суд у постановах від 08.02.2023 у справі №160/26568/21, від 03.03.2020 у справі №260/801/19, від 28.10.2020 у справі №640/13697/19, від 21.01.2021 у справі №160/5321/20, від 27.04.2021 у справі №580/3444/20, від 11.08.2021 у справі №500/2190/18 сформував та дотримувався правового висновку, застосованого судами попередніх інстанцій при вирішенні цієї справи, відповідно до якого сума основної винагороди приватного виконавця, визначена у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання судового рішення у випадках коли дії виконавця не призвели до виконання рішення, або призвели до неповного виконання відповідного виконавчого документа, оскільки право приватного виконавця на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному обсязі чи частково внаслідок дій приватного виконавця.
У наведених постановах Верховний Суд дійшов такого висновку на підставі аналізу норм частин четвертої та п`ятої статті 31 Закону №1403-VIII у системному зв`язку із чинним на той час пунктом 19 Порядку №643, прийнятого на виконання статей 13 та 31 Закону № 1403-VIII, яким встановлено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.05.2026 у справі №420/21066/23, на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, Верховний Суд наголошував на тому, що суди мають перевіряти механізм розрахунку, застосованого виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Беручи до уваги наведені правові норми та висновки Верховного Суду щодо їх застосування, суд дійшов висновку, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, проте підставою отримання приватним виконавцем основної винагороди є фактичне виконання (повне або часткове) виконавчого документа, а сума основної винагороди визначається у відсотках  вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, визначена відповідно до законодавства.
Як було встановлено судом вище, 19.05.2025 Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчі листи у справі №401/1349/21.
26.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Жарчинським О.А. відкрито виконавче провадження НОМЕР_5, а також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2 919 703,00 грн. 
При цьому, винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця, що відповідає вимогам частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VIII.
Доказів оскарження боржником постанови про стягнення основної винагороди у виконавчому провадженні НОМЕР_5 суду не надано.
17.03.2026 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. виніс постанову про закінчення ВП НОМЕР_5 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення. У постанові зазначено, що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0,00 грн; сума стягнутої винагороди приватного виконавця становить 1 522 375,59 грн. 
16.06.2026 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови НОМЕР_5 від 26.06.2025 про стягнення основної винагороди, зазначивши у заяві, що нестягнутий залишок винагороди складає 1 397 327,41 грн.
При цьому, варто мати на увазі, що норми частини п`ятої статті 31 Закону №1403-VIII, якими визначено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів), не змінювалися у зв`язку із викладенням Порядку №643 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 №726.
Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" не передбачене право приватного виконавця повторного винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди.
Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Тобто, спірна постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню, а тому визначена в такій постанові фіксована сума в подальшому може бути предметом примусового стягнення.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Тому на момент прийняття постанови від 26.06.2025 ВП НОМЕР_5 про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 29 197 030,00 грн приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А. набув статусу стягувача за вказаним виконавчим документом.
Досліджуючи правомірність дій відповідача щодо пред`явлення до примусового виконання постанови від 26.06.2025 ВП НОМЕР_5, суд враховує, що Закон України "Про виконавче провадження" надає стягувачу право подати виконавчий документ, оформлений відповідно до вимог цього Закону, для примусового виконання. Будь-яких обмежень щодо подачі виконавчого документа Закону України "Про виконавче провадження" не містить.
Таким чином, дії відповідача-1 щодо подачі виконавчого документа - постанови про стягнення основної винагороди є правомірними.
Щодо визнання протиправним та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження , про арешт коштів боржника та арешт майна від 16.06.2026 у виконавчому провадженні НОМЕР_7, то суд зазначає наступне.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Абзацом 2 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Місце виконання рішення визначає стаття 24 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").
Як передбачено частиною другою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Згідно з ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Як встановлено судом, 16.06.2026 приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу було подано заяву з примусового виконання Постанови НОМЕР_5 виданої 26.06.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського Олексія Анатолійовича основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2919703,00 грн. В заяві про відкриття виконавчого провадження, повідомлено, що станом на 16.06.2026 - залишок не стягнутої суми основної винагороди за постановою про стягнення з боржника основної винагороди, складав - 1397327,41 грн.
Так, в заяві про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2026 року Стягувачем - приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем було зазначено, що ОСОБА_1 має майно в окрузі міста Києва приватного виконавця Щербакова Ігоря Миколайовича, а саме: транспортні засоби: LUCID AIR (д.н. НОМЕР_2 ), VOLKSWAGEN AMAROK (д.н. НОМЕР_3 ), САНТЕЙ 750-321 (д.н. НОМЕР_4 ); відкриті банківські рахунки в головних установах банків м. Києва: АТ "СЕНС БАНК" (вул. Велика Васильківська, 100), АБ "УКРГАЗБАНК" (вул. Єреванська, 1), АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (вул. Жилянська, 75).
16.06.2026 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков І.М. виніс постанову про відкриття ВП НОМЕР_7 на суму залишку 1 397 327,41 грн.
Враховуючи викладене, наявне майно - транспортні засоби, отримання прибутку (заробітна плата) та кошти, які знаходяться на рахунках є такими, що знаходяться в АТ "СЕНС БАНК", АБ "УКРГАЗБАНК", АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та відповідно на території виконавчого округу міста Києва.
Відтак, суд приходить до висновку, що приватний виконавець мав підстави для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_7.
Закон вимагає надання стягувачем лише доказів місцезнаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція приватного виконавця, однак не доказів фактичної наявності такого майна у його місцезнаходженні, тому сама по собі наявність рахунку боржника в банківській установі, місцезнаходженням якої є місто Київ, є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження і при цьому, ключовим моментом у вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження є надання стягувачем доказів існування рахунків боржника, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника.
Такі висновки Верховного Суду щодо визначення територіальної юрисдикції виконавчого провадження викладено у постановах: від 18 грудня 2023 року у справі №917/1285/21, від 20 грудня 2023 року у справі №917/1790/20, від 24 червня 2025 року у справі №922/1933/22, від 08 липня 2025 року у cправі №873/287/23.
Частинами другою та третьою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. 
Кошти на які не може бути звернено стягнення перелічені статтею 73 Закону України "Про виконавче провадження", а саме стягнення не може бути звернено на: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.
16.06.2026 під час відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_7 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що регулює порядок примусового стягнення за виконавчими документами. 
Щодо тверджень позивача про порушення правил територіальної компетенції при відкритті виконавчого провадження НОМЕР_7, то суд такі не бере до уваги, оскільки на момент звернення із заявою про відкриття ВП НОМЕР_7 стягувачем було надано належні відомості про наявність у боржника ОСОБА_1 відкритих рахунків у банках міста Києва та наявність зареєстрованих за ним транспортних засобів, у приватного виконавця Щербакова І.М. були наявні законні підстави для прийняття постанови про стягнення основної винагороди до виконання в межах виконавчого округу м. Києва.
Крім того, суд звертає увагу, що позивач не оскаржував у судовому порядку дії чи постанови приватного виконавця Жарчинського О.А. у межах виконавчого провадження НОМЕР_5 з підстав порушення територіальної компетенції.
Зокрема, постанова приватного виконавця Жарчинського О.А. від 26.06.2025 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 919 703,00 грн, винесена у ВП НОМЕР_5, позивачем у встановленому законом порядку скасована чи визнана протиправною не була, є чинною та набула статусу виконавчого документа.
Позивач, будучи обізнаним про перебіг ВП НОМЕР_5 та вчинення виконавчих дій щодо реалізації належного йому нерухомого майна, процедуру відкриття ВП НОМЕР_5 та законність винесення постанови про стягнення основної винагороди від 26.06.2025 не заперечував та в судовому порядку не оскаржував.
Решта доводів сторін не впливають та не спростовують висновки суду.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.
Щодо витрат відповідачів на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №520/4702/2020 (постанова від 10.09.2021) досліджував питання щодо визначення правового статусу приватного виконавця при здійснені виконавчих дій та дійшов наступних висновків.
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).
Отже, після надходження на виконання рішення суду приватний виконавець починає діяти як публічна посадова особа органу державної влади, реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання, зокрема, судового рішення.
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Такі приписи не обмежують його повноважень на здійснення виконавчих дій, але водночас зобов`язують використовувати свої правомочності таким чином, щоб не порушувати права чи законні інтереси інших осіб.
Таким чином, приватний виконавець, здійснюючи виконавчі дії, виступає як суб`єкт владних повноважень, виконуючи делеговані державою повноваження.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Зважаючи на те, що в даних спірних правовідносинах відповідачі діють, як суб`єкт владних повноважень, витрати на правничу допомогу адвоката відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя | Гулкевич Ірена Зіновіївна