Справа № 496/3909/26
Провадження № 2-о/496/161/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді- Шаньшиної М.В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Біляївка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа: Долинська сільська рада Подільського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду з заявою, в якій останній просив суд встановити факт, що рідний батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженець с. Долинське, Ананьївського району Одеської області, проживав на території с. Долинське (колишня назва Валегоцулове) Ананьївського району Одеської області з 15.01.1935 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Свою заяву заявник мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років, помер батько заявника ОСОБА_2 .. Батько заявника народився в с. Долинське Ананьївського району Одеської області. Долинською сільською радою Подільського району Одеської області листом №859 від 30.05.2025 року повідомлено про неможливість надання інформації щодо проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території с. Долинське (колишня назва Валегоцулове) Подільського району Одеської області з дня народження до 1944 року з причин втрати архіву по господарського обліку сільської ради за 1921 по 1944 роки в період окупації. При цьому були надані витяги та копії по господарських книг за період з 1944 по 1949 року.
Відповідно до наданих копії по господарських книг Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, відповідно до яких у період з 1947-1949 роки батько ОСОБА_2 проживав разом з батьками в тому ж селі проживав за адресою: с. Долинське, відповідно до яких у вказаний період входив до складу сім`ї, як син ОСОБА_3 , 1906 року народження, який проживав на території Долинської сільської ради Ананьївського району. Таким чином, батько народився в 1935 році на території с. Долинське Ананьївського району Одеської області, враховуючи, що станом на 1940 рік останньому виповнилось 5 років, а тому батько заявника не міг самостійно не міг змінити місце проживання.
Враховуючи, що відомості про переміщення та переселення сім`ї ОСОБА_3 в період часу з 1935 – 1940 рок відсутні та враховуючи «баланс вірогідностей» заявник вважає, що його батько ОСОБА_2 , в період з 15 січня 1935 року по 28 червня 1940 року проживав на території с. Долинське Ананьївського району Одеської області.
Даний факт заявнику необхідно встановити для набуття громадянства Республіки Молдова, оскільки відповідно до ст.12 Закону Республіки Молдова «Про громадянство Республіки Молдова» №1024-XIV від 02.06.2000 року право на набуття громадянства Республіки Молдова внаслідок визнання мають, зокрема, особи, які до 28.06.1940 року проживали на території Бессарабії, півночі Буковини, округи Херца а МАРСР, а також інші нащадки. Проте в заявника виникли труднощі в набутті громадянства Республіка Молдова в зв`язку з неможливістю підтвердження факту проживання мого батька в цей період в с. Долинське. 
Від заявника та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що заяву підтримую та просять задовольнити.
Заінтересована особа Долинська сільська рада Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах. 
Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Дослідивши матеріали заяви, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 заінтересована особа: Долинська сільська рада Подільського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення потребують задоволення, враховуючи таке.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області 04.07.1960 року народився ОСОБА_1 , про що у книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №151 від 27.07.1960 року, виписаного російською мовою, батьками записані: батько « ОСОБА_4 » та мати « ОСОБА_5 ».
Згідно з копією свідоцтва про смерть виданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1079 від 17.09.2014 року. 
Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 року, складеного російською мовою, було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , актовий запис №86, зареєстрований Долинською сільською радою Ананьївського района Одеської області. Згідно з вказаним свідоцтвом про шлюб місце народження ОСОБА_2 зазначено с. Долинське Ананьївського района Одеської області.
Згідно з листом Долинської сільської ради Подільського району Одеської області від 30.05.2025 року за вих. №859 було повідомлено щодо місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що сільська рада не володіє інформацією щодо фактичного місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території с. Долинське (колишня назва Валегоцулове) Подільського району Одеської області з дня народження до 1944 року, у зв`язку із втратою архіву по господарського обліку сільської ради за період з 1921 по 1944 роки в період окупації під час Другої світової війни; згідно з погосподарської книги №6 за 1944-1949 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в домогосподарстві ОСОБА_3 ,Ю 1906 року народження, проживали: голова домогосподарства – ОСОБА_3 , 1906 р.н.; дружина – ОСОБА_7 , 1909 р.н.; син - ОСОБА_2 , 1935 р.н. Вказана інформація також підтверджується копією погосподарської книги №6 І дільниця к-3 Калинина 1944-1946 р.р.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Звертаючись до суду з даною заявою, заявник пояснив, що має намір реалізувати своє право на отримання громадянства Республіки Молдова.
Відповідно до положень статі 12 Закону Республіки Молдова «Про громадянство Республіки Молдова» № 1024-ХІV від 02 червня 2000 року право на набуття громадянства Республіки Молдова внаслідок визнання мають, зокрема, особи, які до 28 червня 1940 року проживали на території Бессарабії, півночі Буковини, округи Херца а МАРСР, а також їхні нащадки.
Рішення суду повинно обґрунтуватись на всебічно перевірених доказах, які підтверджують заявлені вимоги.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними докази; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Судом з`ясовано, що встановлення факту проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Одеської області Подільського району с. Долинське (колишня назва-Валегоцулове) в період часу з 1935 року по 1940 року включно, породжує для заявника юридичні наслідки, пов`язані з оформленням громадянства.
Відтак, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, що вказують, на факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Одеської області Подільського району с. Долинське (колишня назва – Валегоцулове) в період часу з 15.01.1935 року по 28.06.1940 року включно знайшов своє підтвердження, а тому наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту, що має юридичне значення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги неможливість встановлення факту, що має юридичне значення, іншим шляхом, суд вважає що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що потребують задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 13, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особа: Долинська сільська рада Подільського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що рідний батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Долинське, Ананьївського району Одеської області, проживав на території с. Долинське (колишня назва Валегоцулове) Ананьївського району Одеської області з 15 січня 1935 року по 28 червня 1940 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Шаньшина