Справа № 367/4171/16-ц
Провадження №2/367/1775/2026

УХВАЛА
Іменем України

01 липня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі: 
судді   Карабаза Н.Ф.,
за участю секретаря   Зайцевої А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення заробітної плати і вихідної допомоги, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Укрпошта» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення заробітної плати і вихідної допомоги. Позовні вимоги полягають у наступному: зобов`язати відповідача розірвати трудовий договір за ч. 3 ст.38 КЗпП України з моменту подання ним заяви про звільнення та внести відповідні зміни в запис трудової книжки; зобов`язати відповідача надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період роботи в Головному навчальному центрі з розшифровкою всіх нарахувань; стягнути з відповідача на його користь заробітну плату та вихідну допомогу в сумі 4817,75грн.
Проте, позивачем неодноразово через канцелярію суду подавалися заяви про зміну позовних вимог, зокрема: 20.03.2017 року просив стягнути з відповідача на його користь: надбавку до заробітної плати за період з 01.02.2016р. по 13.04 2016 р. в сумі: 2018,39 грн., вихідну допомогу при звільненні в сумі: 5557,71 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 14.04.2016 р по 21.03.2017 р. у розмірі 22230,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень; 14.04.2017 року було додано ще дві вимоги немайнового характеру, а саме: позивач просив суд зобов`язати відповідача змінити формулювання причини звільнення з роботи зі ст.38 КЗпП України - за власним бажанням, на ст. 38 ч. 3 КЗпП України - за невиконання роботодавцем законодавства про працю; зобов`язати відповідача змінити внесений ним до трудової книжки запис про звільнення з роботи за власним бажанням - на невиконання роботодавцем законодавства про працю; стягнути надбавку до заробітної плати за період з 01.02.2016 року по 13.04.2016 року в сумі2018,39грн., вихідну допомогу при звільненні в сумі 5557,71грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 14.04.2016р. по 18.04.2017 р. у розмірі 24034,00грн., моральну шкоду в сумі 10000грн.; заявами про уточнення позовних вимог від 15.12.2017 року, 24.09.2024 року, 17.01.2025 року, 12.03.2025 року, 02.09.2025 року та 02.10.2025 року фактично позивач збільшував позовні вимоги в частини збільшення суми середнього заробітку за період затримки та суми моральної шкоди.
Представником відповідача через канцелярію суду були подані заперечення проти заяв про уточнення позовних вимог. В яких зазначено, що Ірпінським міським судом Київської області 01 липня 2016 року було проведено попереднє слухання справи № 367/4171/16-ц та призначено її до судового розгляду. Про проведення попереднього слухання справи № 367/4171/16-ц та призначення її до судового розгляду було ухвалено Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня 2016 року. Крім того, позивач у заяві про уточнення позовних вимог посилається на норму процесуального права, яка на момент її подання до суду не передбачає право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог під час судового розгляду, що в свою чергу є підставою для повернення зазначеної заяви позивачеві. Позивач заявляє майнові вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, проте не сплатив за них судовий збір. Згідно з усталеною правовою практикою Велика Палата Верховного Суду чітко визначила: середній заробіток за час затримки розрахунку за своєю правовою природою не є заробітною платою. Відповідно, пільга щодо звільнення від сплати судового збору на ці вимоги не поширюється. Факт щодо інвалідності 3 групи: Закон України «Про судовий збір» звільняє від сплати збору лише осіб з інвалідністю І та II груп. Особи з III групою інвалідності такого автоматичного привілею у загальних спорах не мають. Крім того слід зазначити, що позивач є пенсіонером МВС і має постійний дохід, тому його заяви про «втрату єдиного джерела існування» є спробою ввести суд в оман. Наявність у позивача інвалідності III групи не звільняє його від сплати збору за законом. Позивач намагається перекласти фінансові зобов`язання на державне підприємство, ігноруючи закон.
В судовому засіданні 27.02.2026 позивач ОСОБА_1  підтримав позовні вимоги, зокрема просив суд зобов`язати відповідача розірвати трудовий договір за ч. 3 ст.38 КЗпП України з моменту подання ним заяви про звільнення та внести відповідні зміни в запис трудової книжки; зобов`язати відповідача надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період роботи в Головному навчальному центрі з розшифровкою всіх нарахувань; стягнути з відповідача на його користь надбавку до заробітну плату за період з 01.02.2016р. по 13.04.2016р. сумі: 2018,39грн, вихідну допомогу при звільненні в сумі 5557,71грн., середній заробіток за період затримки з період з 14.04.2016р. по 03.10.2025 р. у розмірі 228570,00грн., моральну шкоду в сумі 150000грн.
Представник позивача адвокат Дьяченко А.В. в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими та просить задовольнити їх в повному обсязі.
В поданій письмові промові через канцелярію суду представник відповідача зазначив, що позивач неодноразово намагався змінити та збільшити позовні вимоги, посилаючись на неіснуючі норми в чинній редакції Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог виключно до закінчення підготовчого засідання. У даній справі підготовче (попереднє) засідання було завершено ще 01 липня 2016 року. Подання заяв про збільшення позовних вимог на стадії розгляду справи по суті є прямим порушенням процесуального закону, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні цих вимог. Крім того, звертає увагу суду на свідоме ухилення від сплати судового збору, оскільки наявність у позивача інвалідності III групи не звільняє його від сплати збору за законом. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників розгляду, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 22червня 2016 року про відкриття провадження було позовну заяву ОСОБА_1 до Головного навчального центру «Зелена Буча» УДППЗ Укрпошта» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення заробітної плати і вихідної допомоги прийнято до провадження суду, порушено цивільну справу та ухвалено провести попереднє слухання по справі 01 липня 2016 року о 08:15 год.
Згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 01 липня 2016 року по справі проведено підготовку до судового розгляду: уточнені позовні вимоги; вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; визначено факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; з`ясовано якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, та встановлено строки їх подання; вирішено питання про витребування доказів та виклик свідків, про проведення експертизи, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача, особи, яка надає правову допомогу, або про судові доручення щодо збирання доказів; вирішено питання про проведення огляду на місці, огляд письмових і речових доказів; вирішено питання про вжиття заходів забезпечення позову та ухвалено призначити цивільну справу до розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Разом з тим, суд зауважує, що ні позивачем, ні його представником не ставиться питання щодо поновлення пропущеного строку для подання заяви про збільшення позовних вимог, не зазначаються поважні причини та такі, які б об`єктивно перешкоджали подати позивачу заяву по збільшення позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, оскільки у позивача було достатньо часу для підготовки та подання позову, заяв та клопотань по справі у визначений законодавством строк, а звернувся вже після закінчення визначеного строку, з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку не звернувся.
Отже, з урахуванням наведеного, заяви позивача про зміну позовних вимог, зокрема: від 20.03.2017 року, від 14.04.2017 року, від 15.12.2017 року, 24.09.2024 року, 17.01.2025 року12.03.2025 року, 02.09.2025 року та 02.10.2025 року задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 49, 126, 127 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяв позивача ОСОБА_1 про зміну позовних вимог, в тому числі і заяви про уточнення позовних вимог від 02.10.2025 року – відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:        Н.Ф. Карабаза