Справа № 178/743/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 

і м е н е м У к р а ї н и 

07 вересня 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді  Лісняк В.В.,
за участі секретаря Коваль Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Кринички в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування позову зазначив, що 02.11.2018 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №44-723-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), який складається з публічної частини договору,якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», розміщені на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua, та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Всі документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст.634 ЦК України та умов п. 1.2 Кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття позичальником пропозиції банку згідно ст.ст.641, 644 ЦК України. Сторони погодили і позичальник своїм підписом підтвердив, що договір з додатками у сукупності складають єдиний договір, сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у розділу 2 « Умови та порядок надання кредиту» сторони погодили конкретні умови, на яких Позичальнику надавався Кредит, зокрема: - п.2.2 строк надання кредиту, п.2.3 загальний розмір кредиту, п.2.4 процентна ставка за користування Кредитом, п.2.5 орієнтовна реальна річна процентна ставка, п.2.6 орієнтовна загальна вартість Кредиту, п.п.2.7, 2.8 розмір комісійної винагороди, п.2.9 розмір щомісячного платежу, п.2.10 інформація щодо забезпечення, п.2.11 процентна ставка за користування Кредитом понад строк, вказаний в п.2.2 Кредитного договору та інше. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі, позичальник кредит отримав, однак свої зобов`язання виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення платежів. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, виникла заборгованість за кредитом у розмірі 36109,24 грн., яка складається з: 21662,61 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 1181,53 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), 13265,10 грн. - заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена). 03.09.2024 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги №GL1N426240, у відповідності до умов якого, АТ «МЕГАБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» за плату, а ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» приймає належні АТ «МЕГАБАНК» права вимоги до відповідача. 27.12.2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» договір №1/12 про відступлення права вимоги. Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, і до ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача за кредитним договором №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 року. Позивач вказує, що ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь 36109,24 грн. кредитної заборгованості та судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 11200,00 грн
Відповідач  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02.11.2018 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №44-723-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). За умовами укладеного кредитного договору кредитодавець (банк) надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору, який є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua. Відповідно д п.2.2 Кредитного договору строк кредитування: з 02.11.2018 року по 01.11.2021 року включно. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору: загальний розмір кредиту 22701,79 грн. Відповідно п.2.4, 2.5 Кредитного договору річна процентна ставку за користування кредитними коштами, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних, реальна річна процентна ставка – 116,546%. Відповідно п.2.8 Кредитного договору розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості 3,15% від суми кредиту, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п.2.9 Розмір щомісячного платежу 1524,81 грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 22701,79 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 року станом на 03.09.2024 року становить 36109,24 грн., з яких: 21662,61 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 1181,53 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), 13265,10 грн. - заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена).
03.09.2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення права вимоги №GL1N426240, у відповідності до умов якого, АТ «Мегабанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» за плату, а ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» приймає належні АТ «Мегабанк» права вимоги до боржників за основними договорами, зокрема до відповідача.
27.12.2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклало з ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» договір №1/12 про відступлення права вимоги. Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, відповідно до ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги до відповідача за кредитним договором №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 року.
Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ч.1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідачем не спростована, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 36109,24 грн. з яких: 21662,61 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 1181,53 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена).
Щодо нарахованої та несплаченої комісії у сумі 13265,10 грн., суд зазначає наступне.
У постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що пунктом 2.8. Кредитного договору №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 року з ануїтетними платежами, укладеного між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 , передбачено, що розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у відсотках від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця у розмірі 3,15 % у місяць від суми кредиту. На підставі матеріалів справи та з умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд не вбачає, що сплата комісійної винагороди, передбачена п. 2.8. договору, була передбачена саме за послуги, які повинен був отримувати відповідач за плату. Договір не визначає, за які послуги з обслуговування кредитної заборгованості щомісяця відповідач має сплачувати комісійну винагороду Беручи до уваги наведені вище обставини, на підставі положень ЦК України, судової практики, суд дійшов висновку, що п.2.8. укладеного між сторонами договору, згідно з яким передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним на підставі ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові від 06.11.2023 року у справі №204/224/21 ВС у складі Об`єднаної палати КЦС зазначив, що у разі встановлення нікчемності умови договору про сплату комісії, правильним є висновок про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії.
З огляду на те, що суд дійшов висновку, що положення п.2.8. Кредитного договору №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 року з ануїтетними платежами про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача нарахованої та несплаченої комісії у сумі 13265,10 грн., слід відмовити, таким чином, вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11200,00 грн. 
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому стягненню.
Відповідно до вимог ст.ст.  137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1684,34 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -  
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , що мешкає в  АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» (ЄДРПОУ 40932411, адреса: 49001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, пров.Ушинського, буд. 1, офіс 105) заборгованість за кредитним договором №44-723-850-2-18-Г від 02.11.2018 в розмірі 22844,14 грн., з яких: 21662,61 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 1181,53 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 1684,34 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., всього 27528,48 (двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 48 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя: | | В.  В.  Лісняк