Справа № 163/818/26 
Провадження № 2/163/385/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

20 липня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.
з участю секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 37500,00 гривень заборгованості за кредитним договором № 1359-8869 від 05.03.2024.
Вимоги обґрунтовано тим, що 05.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1359-8869. Відповідно до цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 7500,00 грн, строк кредитування – 300 днів, базовий період – 14 днів, комісія за видачу кредиту – 15% від суми кредиту, знижена % ставка – 1,20 % в день, стандартна % ставка – 1,50 % в день.
Позивач надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, тим самим виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. 
Відповідач, зі своєї сторони, підтвердив виникнення у нього кредитних зобов`язань відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. 
В подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю та не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, у зв`язку із чим станом на 17.02.2026 загальний розмір його кредитної заборгованості становить 42060,00 грн, з яких: 7500,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 33435,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1125,00 грн – прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами та комісією в загальній сумі 4560,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 37500,00 грн.
За викладених обставин представник позивача просить стягнути з відповідача неповну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: 7500,00 грн – простроченої заборгованості за кредитом, 30000,00 грн - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом становить 37500,00 грн. 

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03.04.2026, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення з причин відсутності адресата за зареєстрованою адресою, ухвалою від 27.05.2026 судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності та висловила згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач про розгляд справи по суті двічі у встановленому порядку був повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. 

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

05.03.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» /кредитодавець/ та ОСОБА_1 /позичальник/ укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1359-8869 продукту (На все) (далі – Кредитний договір).
Кредитний договір укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. Кредитного договору).
У Кредитному договорі сторони погодили такі його істотні умови: розмір кредитного ліміту – 7500,00 грн (п.4.1); дата надання кредиту – 05.03.2024 (п.4.1); базовий період кредитування – 14 календарних днів (п.4.4); стандартна процентна ставка – 1,50% за кожен день користування кредитом (п.4.6); комісія за видачу кредиту - 15% від суми виданого кредиту (п.4.7); строк кредитування, тобто строк, на який видається кредит, - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту – 29.12.2024 (п.4.9).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначений у розділі 5 Договору. 
Аналогічні умови кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту та Кредитний договір відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 7500,00 грн шляхом перерахунку на його банківський рахунок, що зазначений у договорі НОМЕР_1 , за допомогою системи LiqPay АТ «Приватбанк», що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 05.03.2024 (ID операція: 2433727700) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1359-8869 від 05.03.2024.
Відповідач, зі своє сторони, умови Кредитного договору взагалі не виконував, кредит та проценти за його користування у встановлені строки і розмірі не повертав, у зв`язку із чим станом на останню дату кредитування 29.12.2024 у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 42060,00 грн, яка складається із 7500,00 грн основного боргу, 33435,00 грн відсотків за користування кредитом, 1125,00 грн комісії, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

На підставі досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору.
Кредитний договір між сторонами укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту. 
Підписавши у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Кредитний договір відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Кредитного договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами Договору обов`язкові платежі – сплатити відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредитних коштів. 
Відповідач належним чином умов договору не виконував, жодного платежу на погашення тіла кредиту, відсотків, комісії не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, що підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості.
Загальна сума заборгованості за цим розрахунком становить 42060,00 грн, з яких: 7500,00 грн – тіло кредиту, 33435,00 грн – відсотки, 1125,00 грн - комісія.
Позивач, користуючись своїм правом, просить стягнути з відповідача лише 37500,00 грн кредитної заборгованості, з яких: 7500,00 грн – тіло кредиту, 30000,00 грн – відсотки. 
Із розрахунку заборгованості вбачається, що за користування кредитом позивач нараховував відсотки упродовж базового періоду за перші 14 днів за ставкою 1,2% в день та в подальшому упродовж усього строку кредитування до 29.12.2024 – зха ставкою 1,50% в день. 
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам Кредитного договору, однак водночас вони повинні узгоджуватися із нормами чинного законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Передбачений пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Кредитний договір № 1359-8869 укладений 05 березня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,2 % та 1,5% є нікчемними в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладаючи 05 березня 2024 року Кредитний договір кредитодавець не мав законних підстав визначати процентну ставку на рівні 1,2% та 1,5% за кожен день користування кредитом, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки у даному випадку не міг перевищувати 1%.
У зв`язку з цим суд здійснив власний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем.
Загальний розмір суми відсотків за користування кредитом становить: 7500,00 грн (сума боргу) х 1% : 100% х 300 (днів) = 22500,00 грн.
Отже, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість по відсотках в сумі 22500,00 грн. 

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка складається із тіла кредиту в сумі 7500,00 грн та відсотків, розмір яких з урахуванням положень ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», становить 22500,00 грн, а всього 30000,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку. 
Таким чином, з вищенаведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню. 

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 80,00 % таких вимог.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1359-8869 від 05.03.2024 в загальній сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень, яку становлять:
- 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень заборгованості за тілом кредиту;
- 22500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 92 копійки судового збору. 

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Інформація про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»; місце знаходження – бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, місто Київ; код ЄДРПОУ – 38548598;
відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь