ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року	справа № 380/23491/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Девелопмент Груп" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Девелопмент Груп" код ЄДРПОУ 42572312, адреса: 04120, м.Київ, пров. Балтійський, 20 до Львівської митниці код ЄДРПОУ 43971343, адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1, у якій просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці ДМСУ UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025; UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025; UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025; UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025; UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025; UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, позивачем було подано до митного оформлення митні декларації, за наслідками розгляду яких відповідач прийняв оскаржені рішення. На думку позивача, відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості задекларованого ним товару, внаслідок чого митна вартість товару зросла. Звертає увагу на те, що основним методом визначення митної вартості товарів є визначення такої за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України. Зазначає, що заявлена позивачем митна вартість підтверджується інвойсом, платіжними дорученнями про сплату повної вартості товару, прайс-листом, калькуляціями ціноутворення, тощо. Зауваження митного органу щодо розбіжностей та неповноти інформації є безпідставними та не свідчать про неповноту чи недостовірність відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, що вказані у поданих документах.
Позивач вважає, що інформація щодо митної вартості іншого товару, відмінного від задекларованого позивачем, не могла слугувати підставою для коригування відповідачем митної вартості товару. З огляду на викладене, позивач вважає рішення відповідача про коригування митної вартості протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
22.12.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Під час здійснення митного контролю відповідач опрацював інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено, порушення при поданні митної декларації, а саме: - Поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.2023, укладеного між ТОВ "Мотор Девелопмент Груп" та Компанією «CAS Auto, LLC». Пунктом 2.1. передбачено, що Покупець купує Товар у кількості, зазначеній у Специфікаціях, що оформлюються за формою, передбаченою у Додатку №1 до цього Контракту, згідно з яким Продавець зобов`язується продати товар за цінами, зазначеними у Специфікаціях, що оформлюються за формою, передбаченою у Додатку №1 до цього Контракту. Додатково, на вимогу митного органу, декларантом надано Специфікацію №EST11366 від 13.10.2025 на загальну суму 196 275 євро. Пунктом 2 даної специфікації передбачено умови оплати: 20% загальної вартості товару сплачується Покупцем протягом трьох робочих днів з моменту підписання Специфікації; 80% загальної вартості товару сплачується Покупцем до 30.10.2025 включно. До митного оформлення надано платіжні документи №б/н від 14.10.2025 на суму 78 510 євро, що становить 40% від загальної суми, зазначеної у Специфікації, та №б/н від 21.10.2025 на суму 117 765 євро, що становить 60% від загальної суми, зазначеної у Специфікації. Таким чином, не дотримано належним чином умов оплати.- Відповідно до заявлених декларантом умов поставки EXW BE Antwerp, покупець несе всі витрати та ризики у зв`язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення. На підтвердження транспортних витрат декларантом надано лише калькуляцію транспортних витрат №05/11-12 від 05.11.2025. Однак, не надано жодних інших транспортних документів, які б підтверджували вартість перевезення товару. Так, відповідно до розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Калькуляція повинна містити відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. В даному випадку з наданих документів доставка товару здійснювалася власним транспортним засобом, калькуляція транспортних витрат, видана самим же покупцем товару, але за їх змістом не містить усіх відомостей, передбачених Правилами заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зокрема, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту та не може підтверджувати вартість перевезення оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України та, відповідно, митну вартість товару. Слід зазначити, що дана калькуляція не містить підпису головного бухгалтера, тобто не є бухгалтерським документом в порушенні загальної примітки (використання загальновизнаних принципів бухгалтерського обліку) тлумачних приміток до Угоди про застосування статті VII ГАТТ.- У графі 44 МД під кодом 9610 декларантом було внесено реквізити документу під номером 25BE000001173825J0 від 19.10.2025. Однак, подано зовсім інший документ, а саме пакувальний лист №SO10915 від 28.10.2025. Таким чином, до митного оформлення не надавалася митна декларація країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості. До митного оформлення документи на повну оплату партії товару не надано. Отже, Львівська митниця встановила невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.
24.12.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд позов задоволити повністю. Вказана відповідь обґрунтована тим, що декларантом надано до митного органу низку документів, що дають змогу митному органу визначити митну вартість товарів: первинно з митними деклараціями, за якими було відмовлено у випуску товарів та на вимогу митниці. Зауваження митниці до поданих документів не стосується числових значень складових митної вартості та були спростовані документами, що подані до митного контролю та додатково. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2021 року у справі №815/3976/16, а також в постановах Верховного Суду у справах №821/1617/17 від 14.08.2018, №815/6827/17 від 29.01.2019, №804/2256/16 від 12.11.2021, №1/380/2019/002016 від 04.11.2021 №480/3558/19 від 17.11.2021, у яких суд прийшов до висновку, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 08.12.2025 суддя залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою від 15.12.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
11.04.2023 між ТОВ «МОТОР ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП» (Покупець) та компанією САS AUTO LLC (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт (Договір купівлі-продажу) № 11/04 23-1. 
Згідно з п.1.1. Контракту «Товар» («Продукція») – це транспортні засоби, що були у використанні та нові та приладдя до них, зазначені в додатках до цього Контракту. Відповідно до п. 2.2 Контракту Продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар (транспортні засоби, що були у використанні та нові та приладдя до них, зазначені в додатках до цього Контракту), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах та у строки, передбачені цим контрактом та будь-якими його додатками.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно з рахунком-проформою (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517020. 
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090317U0, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельний рік - 2024, № кузова: НОМЕР_1 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція(FR). Декларантом зазначено митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13 085 Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090317U0 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано такі документи, які в тому числі містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-12 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117 765,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро;
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517020 від 21.11.2024;
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 1 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173825J0;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015059-25 від 05.11.2025.
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларант надав Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001591.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно з рахунком-проформою (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517874.
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090322U9, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельний рік - 2024, № кузова: НОМЕР_2 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція (FR). Декларант зазначив митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13 085 Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090322U9 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надані документи, які в тому числі містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-09 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117765,00Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро; 
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517874 від 21.11.2024; 
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 1 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173825J0;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015057-25 від 05.11.2025. 
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларант надав Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів Відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001594.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно рахунку-проформи (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517022. 
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090323U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельнийрік-2024, № кузова: НОМЕР_3 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція(FR). Декларантом було зазначено митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13 085 Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82 грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090323U8 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано документи, які в тому числі містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-14 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117 765,00Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро; 
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517022 від 21.11.2024; 
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173825J0;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015058-25 від 05.11.2025. 
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларант надав Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001595.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно з рахунком-проформою (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517761. 
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090329U2, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельнийрік-2024, № кузова: НОМЕР_4 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція(FR). Декларантом зазначено митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13 085 Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090329U2 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано документи, які в тому числі містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-06 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117 765,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро; 
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517761 від 21.11.2024; 
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 1 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173825J0;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015056-25 від 05.11.2025. 
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларантом було надано Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів Відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001596.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно з рахунком-проформою (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517021. 
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090333U2, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельнийрік-2024, № кузова: НОМЕР_5 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція(FR). Декларантом було зазначено митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13085Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82 грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090333U2 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару було надано наступні документи, які в тому числі які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-13 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117765,00Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро; 
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517021 від 21.11.2024; 
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173907J7;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015055-25 від 05.11.2025. 
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларант надав Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 року (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001601.
На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023, згідно з рахунком-проформою (Proforma invoice) № EST11366 від 13.10.2025, ТОВ «МДГ» придбав у продавця товар Peugeot E-Partner L3H1 Mid Grade 50kw/h AT 136bhp, Vin Number: VR3EAZKXZRJ517014. 
Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 06.11.2025 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію 25UA209180090352U2, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації: Вантажний автомобіль, новий, призначений для використання на дорогах загального користування, марка: PEUGEOT, модель: E-PARTNER, рік випуску-2023, модельнийрік-2024, № кузова: НОМЕР_6 , двигун електричний, повна маса-2385кг,в/п-753кг, категорія N1, колісна формула-4х2, місць включаючи водія-3. Виготовлений не на базі легкового автомобіля. Країна походження: Франція(FR). Декларант зазначив митну вартість Товару на рівні фактурної (інвойсної) вартості товару 12 900,00 Євро й додаткових витрат 185,00 Євро, що складає 13 085 Євро. Загальна митна вартість товару, враховуючи витрати на транспортування складає 651798,82грн. 
Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією 25UA209180090352U2 в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару надано документи, які в тому числі містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: 
Проформу-інвойс № EST11366 від 13.10.2025; 
Калькуляцію доставки № 05/11-11 від 05.11.2025; 
Підтвердження сплати вартості Товару (Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23; Swift від 21.10.2025 на суму 117 765,00 Євро - попередня оплата за транспортні засоби відповідно до документу EST 11366 від 13.10.25 до договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.23). 
Два документа на загальну суму – 196 275,00 Євро; 
Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № RJ517014 від 21.11.2024; 
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 11/04-23 1 11.04.2023; 
Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1; 
Копія митної декларації країни від 19.10.2025; 
Відправлення 25BE000001173907J7;
Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.020.015054-25 від 05.11.2025. 
06.11.2025 декларант отримав електронне повідомлення митниці про подання додаткових документів.
Декларант надав Специфікацію № EST11366 від 13.10.2025 (Додаток № 1) до Договору. 
За результатами розгляду поданих документів Львівська митниця відмовила у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025. Відмову у митному оформленні товарів Відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2025/001630.
Не погоджуючись з рішеннями відповідача щодо коригування митної вартості, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
і. Вихідні положення
Частина друга статті 19 Конституції України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
“На підставі” означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
“У межах повноважень” означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень,не перевищуючи їх.
“У спосіб” означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Перевіряючи оскаржене рішення на предмет відповідності критеріям правомірності, суд зазначає наступне. 
Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Аналізуючи оскаржене рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункту 36, від 01.07.2003 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі “Серявін та інші проти України” Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Надаючи оцінку правомірності рішенню відповідача про коригування митної вартості товарів , суд виходить з наступного.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів регулюються, серед іншого Митним кодексом України у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - МК України).
Так, відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини другої вказаної статті Кодексу, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частина третя статті 57 МК України передбачає, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 згаданого Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Відповідно до статті 63 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 згаданого Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями згаданої статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях
Відсутність аналізу підстав, за яких митний орган дійшов висновку про коригування митної вартості, унеможливлює прийняття обґрунтованого рішення, адже вказані обставини є ключовими під час дослідження правомірності прийнятого митним органом рішення.
Відтак, надаючи правову оцінку застосуванню контролюючим органу резервного методу коригування митної вартості, суд повинен дослідити те, чи було дотримано умов, за яких митний орган повинен застосовувати методи визначення митної вартості під час коригування вартості, оскільки саме дотримання таких умов в поєднанні з належним обґрунтуванням необхідності їх застосування і є підтвердженням правомірності рішенням. Поряд з цим, порушення будь-якої умови, під час прийняття рішення, є підставою для визнання такого рішення протиправним та скасування.
За таких обставин суд повинен дослідити дотримання умов, за яких виник предмет спору. Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.10.2021 у справі № 140/947/20.
Відтак у вимірі спірних правовідносин суд вважає за доцільне проаналізувати наявність у митного органу підстав для витребування додаткових доказів на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
iі. Аналіз обґрунтованості виставлення відповідачем вимоги про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої декларантом митної вартості
Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII згаданого Кодексу та згаданою главою.
Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Частина перша статті 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та додаткових документів на вимогу митного органу наведено у статті 53 Митного кодексу України.
Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Положеннями частини четвертої вказаної статті визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.03.2021 у справі № 809/857/17.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Окрім цього, суд зауважує, що, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі №821/1050/17).
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.
Частиною другою статті 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
За таких обставин суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що тягар доказування заявленої митної вартості покладається на декларанта. 
Резюмуючи надання оцінки наявності у відповідача підстав для витребування додаткових доказів, суд звертає увагу на те, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови чи терміни оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови чи терміни оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю.
Судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості №UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025; № UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025 відповідач зазначив, що Поставка оцінюваного товару здійснюється на підставі Договору купівлі-продажу №11/04-23-1 від 11.04.2023, укладеного між ТОВ "Мотор Девелопмент Груп" та Компанією «CAS Auto, LLC». Пунктом 2.1. передбачено, що Покупець купує Товар у кількості, зазначеній у Специфікаціях, що оформлюються за формою, передбаченою у Додатку №1 до цього Контракту, згідно з яким Продавець зобов`язується продати товар за цінами, зазначеними у Специфікаціях, що оформлюються за формою, передбаченою у Додатку №1 до цього Контракту. Додатково, на вимогу митного органу, декларантом надано Специфікацію №EST11366 від 13.10.2025 на загальну суму 196 275 євро. Пунктом 2 даної специфікації передбачено умови оплати: 20% загальної вартості товару сплачується Покупцем протягом 3-х робочих днів з моменту підписання даної Специфікації; 80% загальної вартості товару сплачується Покупцем до 30.10.2025 включно. До митного оформлення надано платіжні документи №б/н від 14.10.2025 на суму 78 510 євро, що становить 40% від загальної суми, зазначеної у Специфікації, та №б/н від 21.10.2025 на суму 117 765 євро, що становить 60% від загальної суми, зазначеної у Специфікації. Таким чином, не дотримано належним чином умов оплати.
Суд висновує про те, що недотримання умов оплати може свідчити про невиконання покупцем умов контракту, в частині розрахунків між сторонами, проте не може свідчити про заниження митної вартості.
В свою чергу, Львівська митниця не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 №815/137/17.
Суд погоджується із твердженнями представника позивача, відповідно до яких факт розрахунку позивачем з постачальником не в тій пропорції відносно загальної суми поставки, як передбачено умовами Договору, а саме Специфікацією № EST 11366 від 13.10.2025 року, тобто не 20/80, а 40/60 не може бути підставою у відмові в митному оформленні Товарів й тим більше коригування митної вартості, оскільки загальна сума, сплачена позивачем (Покупцем), а саме 196 275 Євро, з розрахунку 13045 Євро за один автомобіль й підтверджено Swift від 14.10.2025 на суму 78 510,00 Євро й Swift від 21.10.2025 на суму 117 765,00 Євро повністю збігається з числовою інформацією, що вказана в Специфікації № EST 11366 від 13.10.2025, інвойсі № EST 11366 від 13.10.2025, що додавались при митному оформленні вказаних товарів. Специфікацією не заборонено зміну порядку розрахунків Покупцем, особливо, якщо перший платіж сплачений не в меншій сумі, а навпаки в більшій. І повний попередній розрахунок здійснений позивачем (Покупцем) в рамках умов Специфікації EST 11366 від 13.10.2025 й повній сумі, тобто до 30.10.2025 включно (загальною сумою чи окремими частинами). Позивачем для митного оформлення були надані документи, що дають змогу визначити числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Окрім цього, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості №UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025; № UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025 відповідач зазначив, що відповідно до заявлених декларантом умов поставки EXW BE Antwerp, покупець несе всі витрати та ризики у зв`язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення. На підтвердження транспортних витрат декларантом надано калькуляцію №05/11-11 від 05.11.2025. Однак, не надано жодних інших транспортних документів, які б підтверджували вартість перевезення товару. Так, відповідно до розділу ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Калькуляція повинна містити відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 
У спірному випадку з наданих документів доставка товару здійснювалася власним транспортним засобом, калькуляція транспортних витрат, видана самим же покупцем товару, але за їх змістом не містить усіх відомостей, передбачених Правилами заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зокрема, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту та не може підтверджувати вартість перевезення оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України та, відповідно, митну вартість товару. Слід зазначити, що дана калькуляція не містить підпису головного бухгалтера, тобто не є бухгалтерським документом в порушенні загальної примітки (використання загальновизнаних принципів бухгалтерського обліку) тлумачних приміток до Угоди про застосування статті VII ГАТТ.
Суд з цього приводу зазначає, що відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
В наказі № 599 вказано, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: 
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; 
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; 
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. 
Подання калькуляції транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту є одним із можливих варіантів підтвердження понесених транспортних витрат.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказує обов`язкових реквізитів для таких документів). При цьому, Митним кодексом України не визначені вимоги до форми та змісту документів, що підтверджують витрати на транспортування. 
Суд зазначає, що згідно з пунктом 6 частин другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
МК України не визначив виключний вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому калькуляція (довідка) про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, від 03.02.2021 у справі №810/4441/16, від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020.
Згідно з калькуляціями 05.11.2025, виданими позивачем, вартість перевезення автомобілів за маршрутом Antwerp (BE) м.Шегині (UA), у тому числі навантаження, складає 400 євро; страхування вантажу не проводилось. Цей документ містить відомості про маршрут перевезення, найменування товару, його ідентифікаційні дані (VIN) та загальну вартість перевезення, що дозволяє виокремити транспортні витрати як складову митної вартості.
Доводи відповідача про відсутність у калькуляції розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту суд не приймає до уваги, оскільки відсутність окремих відомостей, передбачених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», за умови наявності у калькуляції загальної суми витрат на перевезення, маршруту та ідентифікації товару, не унеможливлює обчислення транспортної складової митної вартості.
Доводи відповідача про те, що калькуляція не підписана головним бухгалтером і не є бухгалтерським документом, також не можуть бути підставою для коригування митної вартості, оскільки наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 не встановлює обов`язку підпису калькуляції головним бухгалтером як умови її чинності. Калькуляція підписана директором ТОВ «МОТОР ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП» та засвідчена печаткою товариства, що дозволяє ідентифікувати її як документ, виданий уповноваженою особою позивача.
При цьому під сумнів дійсність та справжність вказаного документа митним органом не ставилось. МК України не визначено обов`язкових вимог до форми та змісту документів, що підтверджують витрати на транспортування.
Стосовно посилань відповідача на те, що не надано жодних інших транспортних документів, які б підтверджували вартість перевезення товару, суд зазначає, що частинами другою та третьою статті 53 МК України не визначають вичерпного переліку транспортних документів, які мають бути подані до митного оформлення. За змістом наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування подаються або рахунок-фактура (акт виконаних робіт) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, або банківські та платіжні документи на оплату таких послуг, або калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення здійснюється з використанням власного транспортного засобу). Таким чином, нормативно-правовий акт прямо передбачає калькуляцію як самостійний документ, достатній для підтвердження транспортних витрат у разі перевезення власним транспортним засобом.
Отже, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, яка співпадає з інвойсом, Специфікацією та документами про сплату (Свіфт № б/н від 14.10.2025 та свіфт № б/н від 21.10.2025 в яких в т.ч. є посилання на документ за номером EST11366 від 13.10.2025 до Контракту № 11/04-23-1 від 11.04.2023).
Отже, зауваження митного органу, висловлені у рішеннях про коригування митної вартості товарів є безпідставними та не є такими, що дозволяли визначити митну вартість не за основним, а за резервним методом.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неподання позивачем додаткових документів до митного оформлення з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 53 МК України митний орган має право у виняткових випадках на витребування додаткових документів.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №809/872/17.
Неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №826/8799/16, від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16.
Суд вважає, що твердження відповідача про те, що підставою для проведеного коригування стало те, що позивач не надав витребувані відповідачем додаткових документів, адже ці документи носять виключно інформаційний характер, а обов`язок щодо їх надання в декларанта на обґрунтований запит митниці в силу ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України виникає лише за умови наявності таких документів у декларанта.
Відтак, ненадання документів, які відсутні в декларанта, не свідчить про неналежне виконання вимог митниці надати додаткові документи та в цілому не може свідчити про наявність розбіжностей у наданих документах.
Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Не надання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду справа № 809/857/17 від 02.03.2021; справа № 804/150/16 від 05.07.2022.
При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про відмову у митному оформленні товару за ціною позивача); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 02.07.2020 справа № 803/916/17 та від 08.10.2019 справа №803/776/17.
Відповідач безпідставно поставив під сумнів митну вартість товару зазначену позивачем та, як наслідок, весь поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.
iii. Щодо застосування резервного методу 
Частина друга статті 55 МК України визначає, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а. 
Суд встановив, що:
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріях не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріями не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріями не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріями не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріями не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
- у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025 відповідач вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД № 25UA209180043220U5 від 12.06.2025, де митна вартість визнана митним органом на рівні 19 000,00 ЄВРО. У зв`язку із однотипними умовами поставки та специфічним товаром коригування за такими критеріями не здійснювалося, що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за методом 2ґ.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15, висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. 
При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
У всіх випадках, де посадові особи митниці брали за основу попередньо оформлені митні декларації, партії товарів не були співрозмірні з тими, що імпортувались нами, умови поставок були різними, однак жодного коригування проведено не було. 
З урахуванням викладеного, суд висновує про протиправність рішень відповідача про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025; № UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025; №UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025, у зв`язку з чим такі необхідно скасувати. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Девелопмент Груп" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2025/700129/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700130/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700131/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700132/2 від 13.11.2025; №UA209000/2025/700133/2 від 14.11.2025; №UA209000/2025/700134/2 від 14.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці код ЄДРПОУ 43971343, адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Девелопмент Груп" код ЄДРПОУ 42572312, адреса: 04120, м. Київ, пров. Балтійський, 20 судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович