ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/16250/26
провадження № 2/753/14301/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Із позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.02.2021 у розмірі 31 984,13 грн., яка, за твердженням позивача, складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі 31 984,13 грн.; заборгованість за відсотками, пенею та порушення грошового зобов`язання позивачем заявлена у розмірі 0,00 грн. Також позивач просить покласти на відповідачку понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка приєдналася до умов банківського обслуговування в межах проєкту monobank, отримала доступ до кредитного ліміту, користувалася кредитними коштами, однак належним чином зобов`язання щодо їх повернення не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.08.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що, 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», на підставі якої їй відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку.
Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ця заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становлять договір про надання банківських послуг. Відповідач також підтвердила ознайомлення із зазначеними документами та погодилася з їх умовами.
Анкету-заяву підписано відповідачем в електронній формі. З наданого позивачем протоколу створення та перевірки електронних підписів убачається, що електронний підпис відповідача успішно перевірено, цілісність електронного документа підтверджена.
Відповідач також підтвердила ознайомлення із зазначеними документами та погодилася з їх умовами.
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч.2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.  Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На виконання умов договору АТ «Універсал Банк» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами у межах установленого кредитного ліміту. Відповідач користувалася наданими коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості, що відображено у наданому банком розрахунку заборгованості.
Умовами договору передбачено обов`язок клієнта щомісячно сплачувати мінімальний платіж, погашати використану суму кредиту та виконувати інші грошові зобов`язання у визначені договором строки.
Відповідно до пункту 5.22 Умов обслуговування, за відсутності на рахунку власних коштів клієнта для сплати процентів та інших передбачених договором платежів банк надає клієнту кредит у відповідному розмірі в межах кредитного ліміту. Отже, суми такого фактично наданого додаткового кредиту включаються до заборгованості за тілом кредиту. При цьому окремі вимоги про стягнення процентів, неустойки або відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, позивачем не заявлені.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, обов`язкові платежі у встановлені строки та розмірі не вносила, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
У зв`язку з простроченням понад 90 днів банк 28 жовтня 2025 року направив відповідачу через мобільний застосунок повідомлення про істотне порушення умов договору та необхідність погашення заборгованості. Вимоги банку виконані не були.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 лютого 2026 року загальна заборгованість відповідача становить 31 984,13 грн., з яких 31 984,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Заборгованість за процентами та штрафними санкціями до стягнення не заявлена.
Розрахунок містить відомості про зміну залишку заборгованості, здійснені відповідачем платежі та кінцевий розмір непогашеного боргу. Доказів погашення заборгованості повністю або в іншому розмірі суду не надано.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами закону, а одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Оцінивши надані докази окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів укладення договору, надання відповідачу кредитних коштів, їх використання, порушення відповідачем установлених договором строків погашення та наявність заборгованості у розмірі 31 984,13 грн. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, статтями 205, 207, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 634, 1054 ЦК України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11 лютого 2021 року в розмірі 31 984,13 грн. (тридцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 13 копійок), судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 14.09.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.