ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 23 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/6663/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01 січня 2018 року у розмірі 1762,00 грн, при визначенні у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 07 жовтня 2025 року № 9/1/14165/фп79025 надбавки за особливості проходження служби, надбавки за класну кваліфікацію, премії;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) станом на 01.01.2023 відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби, надбавки за класну кваліфікацію та премії у грошовому виразі, обчислених з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, визначених з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 та вказаних у довідці від 07 жовтня 2025 року №9/1/14165/фп79025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії з 01.02.2023 відповідно.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №440/8061/25 ІНФОРМАЦІЯ_3 виготовлена довідка про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року. Проте у вказаній довідці додаткові види грошового забезпечення та премія відповідачем протиправно зменшені у грошовому виразі. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. ст. 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ, постанову КМУ №704, Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області .
03.06.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити. Вказував, що грошове забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою 01.01.2023 не збільшувалось, а рішення щодо перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не приймалось.
12.06.2026 до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких проти позовних вимог представник заперечував, просив у їх задоволенні відмовити.
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за Законом України №2262-ХІІ.
Позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив виготовити йому нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, обчислених з урахування розмірів встановлених окладів, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії.
Відповідач відмовив у виготовленні такої довідки, що стало підставою для звернення до суду.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №440/8061/25 відповідачем виготовлено довідку №ФП79025/14165 від 07.10.2025 станом на 01.01.2023 року. При цьому, позивач вказує, що відповідачем невірно вказані складові додаткових видів грошового забезпечення у грошовому виразі, а саме розраховано виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 ( 1762,00 грн).
Позивач вважаючи порушеними свої права звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення ч.3 ст.43 та ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ.
Відповідно до частин 1,2,4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011 -XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Порядок №260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Згідно з п. 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать, у тому числі: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
Розділом VI Порядку №260 регламентовані питання виплати надбавки за особливості проходження служби.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.
Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
Таким чином, Порядком встановлено, що в залежності від визначення військовослужбовцю відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби вона розраховується від таких складових грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавка за вислугу років.
Дослідивши наявну у матеріалах справи довідку про розмір грошового забезпечення, суд встановив, що уповноваженим органом одночасно визначено як відсотковий, так і грошовий розмір окремих щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Разом із тим судом встановлено, що наведені у довідці відсоткові значення надбавки за особливості проходження служби та премії не відповідають зазначеним у ній же грошовим сумам.
Так, у довідці зазначено конкретний розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, а також визначено надбавку за особливості проходження служби у відповідному відсотковому розмірі. Водночас здійснення арифметичного розрахунку такої надбавки виходячи із визначеної у довідці бази нарахування та встановленого відсоткового значення свідчить, що фактичний її розмір у грошовому виразі повинен бути іншим, ніж зазначений у спірній довідці.
Аналогічні розбіжності встановлені судом і щодо визначення розміру премії.
Відповідно до пункту 2 розділу XVI «Преміювання» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлюється Міністром оборони України для відповідних категорій військовослужбовців залежно від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого кошторисом Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Таким чином, після визначення уповноваженим органом конкретного відсоткового розміру премії її грошовий еквівалент є похідною величиною, яка обчислюється шляхом застосування відповідного відсотка до посадового окладу. За своєю правовою природою такий розрахунок є математично визначеним і не допускає довільного встановлення іншої суми, ніж та, яка випливає із застосування відповідного відсоткового показника.
Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21 вирішуючи питання розрахунку посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, вказав про обов`язкове зазначенням у довідці відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії. 
Оскільки законодавством не встановлено порядку внесення будь-яких змін в довідки про розмір грошового забезпечення, які направлені в ГУ ПФУ для здійснення перерахунку пенсії, а підставою для перерахунку пенсії є саме довідка про розмір грошового забезпечення військовослужбовця, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом: визнання протиправними дії відповідача щодо підготовки і надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки №ФП79025/14165 від 07.10.2025 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених у відсотках від основних видів грошового забезпечення, що встановлені станом на 01.01.2018 року та зобов?язання відповідача підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 Nє 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 « Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» у відсотках від основних видів грошового забезпечення, встановлених законом на 01.01.2023 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 1064,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Крім того, в позовній заяві міститься клопотання про розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України .
До судових витрат які поніс, зазначено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. 
Крім того, представником відповідача до суду було подано клопотання про зменешення витрат на правничу професійну допомогу, аргументуючи тим, що виконані роботи представником позивач з розміром витрат не є співмірними, оскільки ця справа є незначної складності.
Щодо цього суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 5 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до положень частин 1 - 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката .
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", то в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19 та від 04 лютого 2021 року у справі №806/2299/18. 
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1465750, договір про надання правової допомоги від 10.06.2025 № 60, акт приймання-передачі наданих послуг від 21.05.2026, довідку про отримання оплати за професійну правничу допомогу від 21.05.2026.
Аналізуючи вищевказані документи, суд зазначає, що представником позивача до позовної заяви не було додано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, тощо).
За таких обставин, відсутні належні та допустимі докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ 13967927) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо підготовки і надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки № ФП79025/14165 від 07.10.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених у відсотках від основних видів грошового забезпечення, що встановлені станом на 01.01.2018 року.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, визначених відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» у відсотках від основних видів грошового забезпечення, встановлених законом на 01.01.2023 для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2023.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя | | А.О. Чеснокова