ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11385/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайн-Холл» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року в адміністративній справі №280/11385/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайн-Холл» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25.12.2025 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 серпня 2025 року №1442408010709.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нараховано пеню за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 28.08.2020 по 01.08.2025 у розмірі 811981,63 грн. за курсом 27,6913 дол. США (станом на 28.08.2020 року). Позивач згідно договірних відносин з нерезидентом України 29.08.2019 року здійснив попередню оплату за товар на суму 29568,00 дол. США. Вважає, що розрахунок пені має здійснюватись за курсом Національного банку України до гривні, який був станом на день здійснення попередньої оплати. Також зазначає про порушення встановленого п.102.1. ст.102 ПК України строку визначення грошових зобов`язань, оскільки перевірку проведено за період з 28.08.2020 по 01.08.2025, тобто на 1800 днів застосовано ставку пені 0,3 % за кожен день прострочення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно витлумачено положення чинного законодавства та не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.09.2025 року у справі №160/6138/24. Скаржник вважає, що днем виникнення заборгованості у спірних правовідносинах є 28.08.2020 року (наступний день після закінчення 365-денного граничного строку розрахунків), а тому контролюючий орган мав застосувати офіційний курс НБУ саме станом на цю дату, а не станом на 29.08.2019 року.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
В період з 01.04.2026 року по 17.04.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному. У період з 28.05.2026 року по 16.06.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайн-Холл» є суб`єктом господарювання (код ЄДРПОУ 39805346), перебуває на податковому обліку в органах ДПС України.
Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області є суб`єктом владних повноважень, який у даних правовідносинах здійснює контроль та реалізує надані йому Податковим кодексом України та Законом України «Про валюту і валютні операції» повноваження.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.06.2025 року №1143-п контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ВАЙН-ХОЛЛ» з дотримання вимог валютного законодавства за операцією із здійснення авансового платежу на користь нерезидента GOLD BAR BOTTLE COMPANY (США) під час виконання імпортного контракту №39/2019 від 01.06.2019 року, за період діяльності з 29.08.2019 по 01.08.2025 року.
За результатами перевірки 08.08.2025 року складено акт №10771/08-01-07-09/39805346, яким встановлено порушення позивачем пунктів 1 та 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», а саме: за операцією з перерахування авансового платежу 29.08.2019 року згідно з платіжним дорученням №196 на суму 29568,00 дол. США товар у вказаній сумі не надійшов протягом встановленого 365-денного строку розрахунків; період прострочення визначено з 28.08.2020 по 01.08.2025 року (1800 днів).
На підставі акту перевірки контролюючим органом 27.08.2025 року прийнято податкове повідомлення-рішення №1442408010709, яким визначено пеню за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 811981,63 грн. (із розрахунку курсу НБУ станом на 28.08.2020 року - 27,6913 грн. за 1 дол. США, зазначеного в акті перевірки як курс на момент первинного розрахунку).
Під час розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку зі зміною правового підходу щодо визначення курсу валюти, контролюючим органом було скориговано розрахунок пені шляхом застосування курсу НБУ станом на 29.08.2019 року (25,221856 грн. за 1 дол. США), внаслідок чого розмір пені за спірним ППР зменшено до 745759,84 грн..
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі по тексту - Закон № 2473-VIII), який є спеціальним законом у спірних правовідносинах. 
Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. 
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). 
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що обов`язок дотримання 365-денного граничного строку розрахунків за імпортною операцією покладено безпосередньо на резидента, який здійснив авансовий платіж (попередню оплату) на користь нерезидента. У разі недопоставки товару або неповернення коштів у зазначений строк, резидент несе відповідальність у вигляді пені, розмір якої обмежений 100 відсотками вартості недопоставленого товару.
Судом першої інстанції втсановлено та підтверджується матеріалами справи, позивач на виконання умов імпортного договору №39/2019 від 01.06.2019 року здійснив попередню оплату на користь нерезидента GOLD BAR BOTTLE COMPANY (США) згідно з платіжним дорученням від 29.08.2019 року № 196 на суму 29568,00 дол. США.
Відлік встановленого граничного строку розрахунків розпочався 29.08.2019 року та закінчився 27.08.2020 року. Проте у визначений законом строк товар на суму 29568,00 дол. США на митну територію України не надійшов, а зазначені валютні кошти резидент назад не повернув.
Вказані обставини свідчать про наявність в діях ТОВ «Вайн-Холл» порушення вимог валютного законодавства, що є підставою для застосування штрафних санкцій (пені) відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2473-VIII.
Вказані обставини позивачем в апеляційній скарзі не заперечуються та не спростовуються, як і сам факт порушення ним граничних строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією. Будь-яких доказів наявності обставин непереборної сили (форс-мажору) або прийняття судами/арбітражами позовів про стягнення з нерезидента заборгованості, що у передбаченому статтею 13 Закону № 2473-VIII порядку зупиняло б перебіг строків, апелянтом не надано.
Єдиним доводом апеляційної скарги є незгода позивача із застосованим курсом іноземної валюти при обчисленні пені. Апелянт наполягає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №160/6138/24, курсом на «день виникнення заборгованості» є курс станом на 28.08.2020 року, який становив 27,4615 грн за 1 дол. США.
Натомість, як зазначалось вище, під час розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку зі зміною правового підходу щодо визначення курсу валюти та врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 17.09.2025 року справі №160/6138/24, контролюючим органом було скориговано розрахунок пені шляхом застосування курсу НБУ станом на 29.08.2019 року (25,221856 грн. за 1 дол. США), внаслідок чого розмір пені за спірним ППР зменшено до 745759,84 грн..
Зазначене відображено в рішенні суду першої інстанції, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрутованими. 
Оскільки факт валютного правопорушення є доведеним та матеріалами справи не спростований, а підсумковий розмір нарахувань за спірним податковим повідомленням-рішенням не перевищує встановленого частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» обмеження (загальний розмір пені не може перевищувати вартості недопоставленого товару), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного ППР.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 311 КАС України в порядку письмового провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайн-Холл» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року в адміністративній справі №280/11385/25 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року в адміністративній справі №280/11385/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко